Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מוכנה?‬
‫רק רגע.‬
‫קדימה.‬
‫ברוכים הבאים לפודקאסט האהוב עליכם,‬
‫פשעים שלא פוענחו.‬
‫המיקרופון רחוק.‬
‫בפרק של היום יש לנו הרפתקה נוספת.‬
‫כמו בכל שבוע, אתם מוזמנים לשקוע בתעלומה‬
‫שתוכלו לפענח רק אם תקדישו‬ ‫מספיק תשומת לב לפרטים.‬
‫האם אתם מוכנים לשמוע‬ ‫את הסיפורים הכי מרתקים?‬
‫להיכנס לנעלי הגיבורים ולגלות את סודותיהם?‬
‫האמת משתנה ומתחלפת כל הזמן.‬
‫אנחנו יכולים לחשוף אותה‬
‫רק אם נתבונן היטב.‬
‫אם נפקח את העיניים לרווחה.‬
‫התעלומות נמצאות בכל מקום,‬ ‫אבל לא מבחינים ברמזים שלהן.‬
‫אבל בעזרתנו תפתחו חוש שישי.‬
‫תוכלו לזהות ולפענח אותן.‬
‫שום דבר לא יהיה כפי שהיה.‬
‫אתם מוזמנים להפתעה נוספת.‬
‫אבל זכרו, אתם צריכים לשים לב היטב.‬
‫- אגתה -‬
‫תישארו ותגלו ב…‬
‫אני אפתח.‬
‫שלום. חבילה לאגתה ארננדס.‬
‫אגתה, זה בשבילך.‬
‫תחתמי כאן, בבקשה.‬
‫- איריס -‬
‫זהו. תודה.‬ ‫-ביי.‬
‫מי זה היה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫שירות משלוחים.‬
‫- אגתה -‬
‫מה זה?‬
‫- הזמנה קטלנית -‬
‫- לוס קאבוס, מקסיקו -‬
‫היי, מותק.‬ ‫-שלום. אני מניחה שהגעת.‬
‫כן, אני פה.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫תנצלי את הזמן להתחבר עם אחותך.‬ ‫-אני לא בטוחה שהייתי צריכה לבוא.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אחותך צריכה אותך.‬
‫אחות למחצה, כלומר.‬
‫אני לא מאמינה שעבר כל כך הרבה זמן‬ ‫מאז שהתראיתן.‬
‫זו בדיוק הסיבה שאני לחוצה.‬
‫את יודעת שאעזור לך בכל מה שתצטרכי.‬
‫אנחנו צוות, נכון?‬
‫אני רק מקווה שלא אצטרך את העזרה שלך.‬
‫תכיני את העט והשעון.‬
‫תודה.‬
‫אגתה.‬
‫היי, קרלוס.‬
‫אני שמח שבאת.‬
‫מזמן לא היית פה.‬ ‫-חמש שנים. מאז…‬
‫מאז ההלוויה.‬
‫ברוכה הבאה לעוד משחק של אחותך.‬
‫אתה יודע משהו?‬
‫חשבתי שזה מקרה חירום אישי,‬ ‫אבל נראה שאנחנו לא היחידים.‬
‫"אני יודעת שהנישואים שלנו‬ ‫הם אחד העסקים הכי גרועים מבחינתך…"‬
‫"לילה אחרון יחד." מה? כלומר…‬
‫אין מצב.‬
‫עבר המון זמן מאז שאחותך ואני‬ ‫העברנו לילה כזה.‬
‫זו עגלת הפרחים האחרונה.‬
‫הם מחליפים פרחים?‬
‫רגע. אני צריך לענות. זה מבית החולים.‬
‫תיכנסי ותתארגני.‬
‫שלום. כן, אני פה, אדוני המושל.‬
‫אל תדאג. הכול בסדר.‬
‫תירגע, בבקשה.‬
‫אני לא יכול להירגע.‬
‫התקשרו מבית החולים‬ ‫ואמרו לי שהוא הגיע מוקדם.‬
‫אל תהיה בלחץ. אתה יודע איך זה הולך.‬
‫כן, אבל מישהו צריך ללכת.‬ ‫-אי אפשר להשאיר את אוליביה לבד פה.‬
‫שלום, גברת קריסטינה. מה שלומך?‬
‫מה זה היה?‬
‫אני אלך לראות מה קרה.‬
‫מטומטם.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, בטעות הפלתי את ה…‬
‫טוטם הזה מאמצע המאה.‬
‫אחותך סיפרה לי עלייך.‬
‫אפילו שמעתי את הפודקאסט שלך.‬ ‫-באמת?‬
‫אוליביה מתרברבת בזה לכולם.‬
‫טוב.‬ ‫-פדרו פיגרואה.‬
‫קוראים לי פיגה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫אני יודע. כן, אני יודע. אני…‬
‫עכשיו שאנחנו מכירים,‬ ‫את יודעת למה אנחנו פה?‬
‫זו הזמנה מסתורית, נכון?‬
‫נראה לי שכולנו שואלים את אותה שאלה.‬
‫זה עניין אישי!‬
‫איזה פתרון מחורבן.‬
‫כן, אני יודע מה כתוב בחוזה שלי,‬
‫אבל בשלך כתוב שאתה צריך‬ ‫לפתור את הבעיות שלי,‬
‫אז תעשה את זה, גבר!‬
‫כן, תעשה מה שאתה צריך!‬
‫לא, אני לא אומר לך איפה אני, טמבל.‬
‫כן, אתקשר אחר כך. תודה.‬
‫לא, תמצא פתרון. ביי.‬
‫אגי.‬ ‫-היי. מה שלומך?‬
‫אני מתמודד עם כל ה…‬
‫כן.‬ ‫-בואי נשנה נושא, אחרת אני…‬
‫וואו, לא ראיתי אותך מאז…‬
‫מאז שאחותך זרקה אותי.‬
‫לא, התכוונתי מאז אופרת הסבון‬ ‫האחרונה שלך, אבל…‬
‫סדרה.‬ ‫-מה?‬
‫לא עשיתי אופרת סבון כבר שנים.‬
‫סליחה, לא ידעתי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫ראיתי את הפודקאסט שלך.‬
‫זאת אומרת, שמעתי אותו.‬
‫באמת?‬ ‫-הוא מסתורי כזה.‬
‫פותרים… נכון?‬ ‫-כן, פשעים שלא פוענחו.‬
‫את ממש מפורסמת.‬
‫אחותך סיפרה על הפודקאסט שלך לכולם.‬
‫"תקשיבו לה. "ואני כזה, "כן, שמענו אותה."‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אגב, ראית אותה?‬
‫לא, ואתה?‬ ‫-לא.‬
‫נראה לי שכולם שותים קוקטייל קבלת פנים.‬
‫כולם?‬ ‫-את יודעת.‬
‫ההזמנה המשונה הזאת. בואי.‬
‫כולנו צריכים לטוס, לחלום,‬ ‫לחיות, להרגיש, להיות…‬
‫עם העבודה שלי פה ושם. ה"מתי" וה"איך".‬
‫תודה.‬ ‫-תזונה היא הדבר הכי חשוב ביוגה.‬
‫נכון, דוקטור?‬
‫טוב, התזונה היא הבסיס…‬ ‫-שינה היא החלק הכי חשוב. נכון?‬
‫בלי שינה הגוף לא יכול…‬ ‫-אתה תמיד אומר את זה. לישון.‬
‫כן, ברור. אבל הכי חשוב, החלומות שלנו.‬
‫אתה מדבר כל כך יפה, יקירי.‬
‫המנוחה היא זו שעוזרת…‬
‫קארי!‬ ‫-סוניה!‬
‫אני לא מאמינה!‬ ‫-יקירי.‬
‫זה קארי, אהובי. השחקן שסיפרתי לך עליו.‬
‫זה נראם, החבר שלי.‬
‫מטורף שגם את קיבלת הזמנה.‬
‫יום טוב.‬
‫ברוכים הבאים,‬ ‫כל אלה שאפשרו לאוליביה לרמות אותם.‬
‫פיגה, אני שמח שאתה פה.‬
‫איך המוסד?‬
‫המרפאה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫סוניה, תמיד יפהפייה.‬
‫אתה בטח המורה ליוגה.‬
‫מר קרלוס.‬
‫גברת קריסטינה הביאה הודעה‬ ‫מאוליביה לכולנו.‬
‫"ברוכים הבאים לווילה אליסה.‬
‫"ממש רציתי לראות את כולכם.‬
‫"לא תתחרטו שבאתם לפה.‬
‫"ניפגש ביאכטה לארוחת ערב.‬
‫"זו המתנה האחרונה שלי מבעלי לשעבר."‬
‫אופס. היא הספיקה לפניי.‬
‫"אני יודעת שרק גיליתם, אבל אל תדאגו.‬
‫"כפי שאתם יודעים,‬ ‫אלה לא הגירושים הראשונים שלי.‬
‫"ניפגש הערב ביאכטה.‬
‫"תביאו פיג'מות, נישן על הסיפון.‬
‫"בינתיים גברת קריסטינה‬ ‫תיקח אתכם לחדרים שלכם."‬
‫גברת קריסטינה, כבר בחרתי חדר שינה.‬
‫אל תדאגי, גברת אגתה.‬
‫גוסטבו ישמח להעביר את החפצים שלך.‬
‫נלך?‬
‫קדימה, גוסטבו.‬
‫נאלצנו ללכת עד לפה.‬
‫הגברת אמרה "וילה אליסה".‬
‫לא קראו לה "וילה מוניס"?‬
‫נראה לי ששינו את השם.‬
‫אליסה הייתה הבת המאומצת של קרלוס ואוליביה.‬
‫אני מניח שהם קראו לה על שמה.‬
‫מסכנה. אליסה נהרגה‬ ‫לפני חמש שנים בתאונת דרכים.‬
‫זו הפעם האחרונה‬ ‫שראיתי את אוליביה, בהלוויה.‬
‫סלחי לי, גברת קריסטינה?‬
‫איפה אליסה?‬ ‫-בואי. אראה לך איפה היא.‬
‫שלום, אחיינית. אני מתגעגעת אלייך.‬
‫יש תחושה שהבית ריק בלי אליסה.‬
‫מה עם אוליביה?‬ ‫-לא ראינו אותה.‬
‫ההזמנה הזאת מוזרה מאוד.‬
‫אולי כשתראי אותה,‬ ‫תצלמי אותה עם העט או המשקפיים‬
‫כדי שאראה אותה באיכות גבוהה, בצבע מלא.‬
‫לא יודעת.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני לא אוכל לעשות את זה, יקירתי.‬
‫היה שווה לנסות.‬
‫אני לא רוצה לפספס את הדרמה.‬ ‫-אעדכן אותך ברגע שאוכל.‬
‫אתקשר אלייך אחר כך, טוב?‬ ‫-בטח.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫הבאתי לך תפוח ותה למקרה שאת רעבה.‬
‫תודה.‬
‫נחמד שאת פה.‬
‫אחותך וקרלוס התגעגעו אלייך.‬
‫הוא חדר, נכון?‬
‫חצי חדש וחצי עיוור.‬
‫קרלוס מצא אותו בבית החולים והביא אותו לפה.‬
‫גברת קריסטינה, חסרה לי מזוודה.‬
‫היו בה כמה דברים. השארתי אותה ב…‬
‫כאילו היא יכולה לאבד משהו.‬
‫סליחה, אני אגתה. השארתי את ה…‬
‫סליחה. אני רק…‬
‫הגוף אומר לנפש‬
‫איזה ריח הוא יכול להריח.‬
‫כן, יפהפייה.‬
‫נראה לך שהיא הזמינה אותנו כדי להודיע משהו?‬
‫עבר הרבה זמן, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫משהו מיוחד?‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫אני חושבת שהיא תמיד רוצה תשומת לב.‬
‫היא צריכה לעבוד על זה.‬
‫אל תדבר חזק כל כך,‬ ‫עלולים לשמוע אותנו. תתרכז.‬
‫לא, אני לא אחזור בקרוב. בעצם כרגע…‬
‫תסתכל על הנוף.‬ ‫-אני עומד לצאת מאזור הקליטה.‬
‫תגיד להם שיחכו לי אם הם רוצים לזכות באמי.‬
‫זו שמלה יפה.‬
‫היא הייתה של אחותי.‬ ‫-היא מתאימה לך.‬
‫כל החוף שייך לה?‬
‫בבקשה. תודה.‬
‫זה נחמד מאוד.‬
‫זו סירה יפהפייה. מה נשמע, קרלוס?‬
‫תראה, כולם פה.‬
‫היא אחותה של אוליביה.‬ ‫-הן לא דומות.‬
‫אנחנו עומדים לגלות את ההפתעה.‬
‫ברוכים הבאים, יקיריי!‬
‫שלום.‬
‫וואו.‬
‫לא דמיינתי שתהיו כל כך אלגנטיים.‬
‫או עם כזאת קלאסה.‬
‫כל היופי הזה ראוי לקבלת פנים‬ ‫בהרמת כוסית. לחייכם.‬
‫תודה שנעתרתם להזמנה שלי ללא היסוס.‬
‫לחיים.‬
‫כולכם הייתם לצידי באש ובמים.‬
‫הערב תגלו כמה חשוב שאתם כאן.‬
‫לחיים.‬
‫אני מניח שהגיע הזמן שאגיד כמה מילים.‬
‫לא חשבתי…‬
‫ממש מצטער, אדוני.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫זה בסדר. בבקשה.‬
‫אתה לא יכול אפילו להגיש משקאות.‬ ‫-אלה רק כמה כוסות.‬
‫כמה? לא שילמת עליהם.‬
‫קרלוס, אולי אני לא משלמת על הכוסות,‬ ‫אבל לפחות אני עומדת במילה שלי.‬
‫אוי ואבוי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בוא נשוט ליבשה, צריך לעשות כמה דברים.‬
‫כולם בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫קפטן! בוא נזוז!‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫הכול טוב.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫- סוף שמח שלוש -‬
‫יש לי כל כך הרבה סיפורים‬ ‫מהצילומים האחרונים.‬
‫איך ההרגשה למות?‬ ‫-זו הרגשה איומה.‬
‫קבלו את ידידי היקר והשף הידוע, ואלאס דוקס,‬
‫שהגיע מלוס אנג'לס‬ ‫כדי לפנק אותנו בערב המיוחד הזה.‬
‫הוא עלה הון תועפות.‬
‫הייתי מכין קסדיאס.‬ ‫-אתה תמיד כזה חביב.‬
‫ככה הוא היה במיטה.‬
‫נרים כוסית.‬ ‫-לחיים.‬
‫ספר לנו, קארי.‬
‫זה כמו שהמאסטרו סטניסלבסקי היה אומר,‬
‫"תאהב את האומנות בעצמך,‬ ‫לא את עצמך באומנות."‬
‫או כמו ששייקספיר היה אומר, "אנחנו…"‬ ‫-מוכנים?‬
‫אפשר לדבר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן שתדעו‬
‫למה אנחנו כאן הערב.‬
‫כולכם אנשים מנוסים.‬
‫חייתם הרבה.‬
‫נכון, אחותי? לא לצלם.‬
‫אבל אנחנו כאן הערב‬
‫כי הכנתי לכם הפתעה.‬
‫ואני יכולה להבטיח לכם שלא תשכחו אותה.‬
‫אני מקווה שתיהנו ממנה מאוד.‬
‫ואני אומרת "תיהנו" כי אין לדעת‬ ‫מתי יגיע היום האחרון שלכם.‬
‫מי יודע?‬
‫אולי אחרי הלילה הזה‬ ‫אחד מכם לא יחזור ליבשה.‬
‫חוץ מזה, אנחנו בלב ים.‬
‫אני מבטיחה שזה יהיה מעניין.‬
‫בטח.‬
‫זה אחד המשחקים שלך, אוליביה.‬ ‫לכן אנחנו כאן. נכון?‬
‫לא.‬
‫זה אמיתי לגמרי, קארי.‬
‫לכולכם יש מספיק סיבות‬ ‫לרצות שהאדם שלצידכם ימות.‬
‫אנחנו צריכים לחשוב מי יכול לעשות את זה.‬
‫לדוגמה, מאז שאליסה מתה,‬
‫אחותי נהייתה היורשת היחידה שלי.‬
‫יש אנשים שלא אוהבים את זה.‬
‫אם אמות, היא תהיה‬ ‫האדם העשיר ביותר מסביב לשולחן הזה.‬
‫קרלוס, אתה נראה כל כך שקט.‬
‫את מגזימה.‬
‫לא נראה לי. יהיה הכי קל לזרוק אותה לים.‬
‫במקומך, אחותי, הייתי נועלת את הדלת.‬
‫אף אחד לא שנא אותי כמוך, סוניה היקרה.‬
‫אני זוכרת את הלילה שבו קרלוס שם לב אליי.‬
‫לא סבלת את הרעיון שהחבר שלך‬
‫והמשקיע העיקרי בבושם שלך‬ ‫נמשך לשותפה שלך.‬
‫כעסת כל כך.‬
‫קרלוס רווק, ותראי עם מי את יוצאת.‬
‫אל תתחילי.‬ ‫-למה?‬
‫את תהרגי אותי?‬
‫ואתה, נראם?‬
‫אתה אוהב את סוניה מספיק‬ ‫כדי להרוג את מי שפגע בה הכי הרבה?‬
‫היא אומרת שאתה האהבה הכי גדולה שלה.‬
‫קארי, אהובי.‬
‫אהובי לשעבר.‬
‫כל כך הרבה סרטים,‬ ‫כל כך הרבה הצלחה, בשביל מה? תגיד לי.‬
‫כדי שתהרוס לעצמך את הקריירה‬ ‫בגלל משחק באקדח על הסט?‬
‫איך תחזיר לקרלוס את הכסף‬ ‫שהוצאת על עורכי דין?‬
‫לא החזרת אותו.‬
‫אתה יכול להעלים אותו הערב, נכון?‬
‫זה מוסיף עוד אדם עם בעיות בלתי פתורות.‬
‫פיגה, שלום. מה אתה עושה פה?‬
‫ידעתם שפיגה עבד אצל קרלוס‬ ‫באחד מבתי החולים שלו?‬
‫לא ידעתם?‬
‫אתם יודעים למה הוא התפטר?‬
‫אני יודעת.‬
‫אני היחידה שיודעת למה.‬
‫נכון?‬
‫קרלוס עדיין לא סידר את הבלגן הזה.‬
‫הכסף שהוא נתן לך לא יבטיח את השתיקה שלך.‬
‫מספיק, אוליביה.‬
‫זה בין פיגה לביני.‬
‫סתום את הפה, קרלוס.‬
‫תמיד היה אכפת לך מכסף יותר מרפואה‬
‫ומהמשפחה שלך‬
‫וממני‬
‫ומהבת שלך.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫בקרוב יתגלה ההומור.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫אם אתם חושבים שזה משחק, בקרוב תתבדו.‬
‫אני מקווה שתבינו‬
‫ממי עליכם לבקש סליחה וממי עליכם להיפרד.‬
‫אני כבר יודעת.‬
‫אני מאחלת לכם את אותו הדבר.‬
‫ואני מודה לכם.‬
‫אני מודה לכולכם שבאתם.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-אולי.‬
‫היא דיברה ברצינות?‬
‫אני לא יודע מה להגיד. מה הבעיה שלה?‬
‫מה עשינו לה?‬ ‫-אני מבולבל.‬
‫אני מעשנת רק לפעמים.‬
‫זה עוזר לי להירגע.‬
‫זה מה שאת תמיד אומרת.‬
‫באמת?‬
‫יש לך זיכרון טוב.‬
‫אני מצטערת על המופע הערב, ואם פגעתי בך.‬
‫תגידי לי מה קורה פה?‬
‫זה יהרוס את הכיף.‬
‫בואי, אחות קטנה.‬
‫תסגרי את הדלת.‬
‫הלוואי שיכולת לקרוא את המחשבות שלי עכשיו.‬
‫היה קשה להבין את הכאב שלך‬ ‫אחרי המוות של אליסה.‬
‫הצעתי להיות איתך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫לא נתת לי.‬
‫במובן מסוים, זו הסיבה שאת פה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את בחורה חכמה. את תביני את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה מה שחשוב, שאנחנו מתראות שוב…‬
‫ושאני כאן.‬
‫את יודעת כמה קינאתי‬ ‫כשבאתי למקסיקו להיפגש איתך?‬
‫מה?‬
‫הייתי בעננים.‬
‫תמיד רציתי אחות גדולה.‬
‫אני מעשנת רק לפעמים. זה עוזר לי להירגע.‬
‫מה את רוצה?‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מציירת.‬
‫בואי.‬
‫את אוהבת פרחים?‬
‫תראי.‬
‫הפרח הזה בשבילך.‬
‫אל תשכחי שאני אוהבת אותך.‬
‫גם אני.‬
‫ממש רציתי להיות איתך אחרי מה שקרה ל…‬
‫לאליסה.‬
‫אי אפשר לדעת מתי הזמן הכי טוב לעזור.‬
‫היי.‬
‫אפשר לעשן אחת?‬
‫קחי כמה שאת רוצה.‬
‫- הכול בסדר, יקירתי? -‬
‫- אני מצטערת. זה היה יום מוזר מאוד… -‬
‫זה רק מיליון.‬
‫הסכום הוא לא העניין, אבל מה יוצא לי מזה?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה זוכה להשתתף במשהו ממש חשוב,‬ ‫כמו הבושם שלי.‬
‫חוץ מזה, הבטחת לי לפני שפגשת את אוליביה.‬
‫בבקשה, שיניתי את דעתי. תתגברי על זה.‬
‫שינית לא רק את דעתך.‬
‫נכון, קרלוס?‬
‫מי שם?‬
‫שלום.‬
‫מה השעה?‬
‫נרדמתי. כמה טיפשי.‬
‫לילה טוב.‬
‫מה קרה?‬
‫מה זה היה?‬
‫הצילו! אגתה!‬
‫אלוהים! לא!‬
‫לא!‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה?‬
‫אוי, לא!‬
‫כולם להירגע.‬
‫אוליביה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-היא נפלה.‬
‫מה זאת אומרת, נפלה?‬ ‫-או שמישהו דחף אותה.‬
‫מי דחף אותה?‬ ‫-נשברה לה המפרקת.‬
‫אני יכול לנסות להחיות אותה, אבל…‬
‫אין מה לעשות.‬
‫קפטן!‬
‫תקרא למשטרה בקשר.‬
‫איזו משטרה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו בין קאבו למסטלאן. מה אתה רוצה לעשות?‬
‫קר.‬
‫תכף מגיעים.‬
‫מה זה היה?‬
‫האנטנה התפוצצה?‬
‫אני משתתף בצערך על אחותך.‬
‫הצלחת לישון?‬
‫פקד חיימה מאגיון.‬
‫משרד התובע הכללי בבאחה קליפורניה.‬
‫סליחה, יש לכם טלפון בבית? אין פה קליטה.‬
‫לא יודעת. אני לא גרה פה.‬
‫מגדל הרדיו התפוצץ.‬
‫הודענו לחברה.‬
‫יש טלפון ציבורי בטלקואצ'ה, ליד הכביש.‬
‫פקד.‬
‫אני צריך ללכת,‬
‫אבל זה המספר שלי למקרה שתצטרך להתקשר אליי.‬
‫מצטער, אף אחד לא הולך‬ ‫עד שיודיעו לי מי ינהל את החקירה.‬
‫אני לא מבין. אתם לא המשטרה?‬
‫אנחנו כן. הבעיה היא שהתקרית‬ ‫התרחשה בדיוק באמצע‬
‫בין קאבו סן לוקס לנמל מסטלאן.‬
‫אנחנו צריכים לקבוע מי יטפל בחקירה.‬
‫אני מבקש, תרגיש בנוח,‬ ‫תרגיש בבית, כמו שאומרים.‬
‫אני רופא. יש לי מטופלים‬ ‫שמחכים לי בבית החולים.‬
‫תמצא מחליף.‬
‫נראה לי שהבנת לא נכון. אתה יודע מי אני?‬
‫בעלה של המנוחה.‬
‫דון קרלוס מוניס,‬ ‫מנתח ראשי בבית החולים מוניס.‬
‫ברכותיי על ההצלחה וההישגים,‬
‫אבל אתה צריך להישאר פה.‬
‫תעשה לעצמך טובה.‬
‫תכתוב את השכר השנתי שלך ותוסיף אפס אחד.‬
‫אחד?‬ ‫-אחד.‬
‫בסדר.‬
‫השכר השנתי שלי.‬
‫- לא -‬
‫ליצן.‬
‫לא נראה לי שאתם מבינים, רבותיי.‬
‫לכו תחליפו בגדים, תתקלחו ונתראה בבית.‬
‫סלחו לי. קדימה, מפקח.‬
‫פקד. סלחו לי.‬
‫גבית עדויות מהצוות?‬
‫כן, פקד.‬ ‫-יופי.‬
‫אני לוקח את הגופה ללה פאס.‬
‫ברגע שיהיו לי תוצאות,‬
‫אחזור לגבות מכם עדות.‬
‫כרגע אני רוצה שכולכם תישארו בחדרים.‬
‫אסור לאף אחד ללכת. ברור?‬
‫כן, אבל אני רעבה. אנחנו יכולים ללכת לאכול?‬
‫מה זאת אומרת, אסור ללכת?‬
‫המפקח ישלח מישהו שיביא לכם ארוחת צוהריים.‬
‫זה לא בא בחשבון.‬
‫תן לי לפחות להודיע לבית החולים.‬
‫כפי שאתה יודע,‬ ‫אין קליטה ואני לא יכול לתפוס אותם.‬
‫סלחו לי.‬
‫קדימה.‬
‫מה הבעיה שלו? הוא לא מקשיב לאף אחד.‬
‫תודה שבאת, מפקח.‬
‫אחותי הזהירה אותנו.‬
‫היא אמרה שמישהו לא יחזור.‬
‫מוזר. מה העניין?‬
‫היא קיבצה את כולנו‬ ‫ואמרה שמישהו ינסה לעשות את זה,‬
‫אבל חשבנו שזאת סתם בדיחה גרועה.‬
‫הקול שלך.‬ ‫-סליחה?‬
‫את לא מהתוכנית "פשעים שלא פוענחו"?‬
‫זה פודקאסט.‬ ‫-נכון.‬
‫אתה שוטר טוב. עלית על זה.‬
‫אני תמיד שומע אותו בניידת. הוא ממש טוב.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫נלך לשתות קפה?‬
‫טוב…‬ ‫-קדימה?‬
‫אחרייך.‬
‫קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני עדיין לא מאמינה.‬
‫בדיוק כשחשבתי שהיא יוצאת מהדיכאון.‬
‫סליחה שאני מתערב. למה היא הייתה בדיכאון?‬
‫איבדנו את הבת שלנו‬ ‫בתאונת דרכים לפני חמש שנים.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫למה התגרשתם?‬
‫בהתחלה ניסיתי להתקרב,‬ ‫אבל זה היה כמו להרביץ לקיר.‬
‫זה כאב מאוד.‬
‫חשבתי שהחיים שלי לא יכולים להיגמר שם.‬
‫לא התכוונתי לוותר על התוכנית להחזיר אותה,‬
‫אבל לא היה טעם.‬
‫בסופו של דבר החלטתי להמשיך הלאה בחיים.‬
‫הכרתי אישה במקסיקו סיטי, וכך זה נגמר.‬
‫בן זונה.‬
‫בתוכנית שלך להחזיר אותה היו כמה סדקים,‬
‫אתה לא חושב?‬
‫אל תשפטי אותי. לא היית שם.‬
‫שכחת שיש לך אחות.‬ ‫-ממש לא.‬
‫אתה לא יודע מה קרה. אל תיכנס לזה.‬
‫מתי בפעם האחרונה התקשרת אליה ביום ההולדת?‬
‫היינו קרובות אפילו שלא דיברנו.‬
‫איזה קשר.‬ ‫-התקרבנו.‬
‫כדי שהיא לא תשכח אותך בצוואה.‬
‫יודע למה לא אכפת לי מהכסף שלך?‬ ‫-למה?‬
‫הוא לא ימנע ממך למות.‬ ‫-שמעת, אדוני השוטר?‬
‫זה היה איום.‬
‫איום?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא מאיים עליי?‬
‫מה זה היה?‬
‫לא!‬
‫אל תזוזו.‬
‫יורים עלינו! הצילו!‬ ‫-הצילו!‬
‫שוב?‬
‫זהו. תפסיק.‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-מישהו ירה בנראם.‬
‫מה?‬ ‫-נו, תעשה משהו.‬
‫מי זה היה?‬ ‫-אלוהים.‬
‫ראית משהו?‬ ‫-מאיפה זה הגיע?‬
‫לא, אבל זה היה משם.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הוא יהיה בסדר. יריה?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫הינה זה מגיע.‬ ‫-תנשום.‬
‫מה קרה?‬
‫האוויר מלא באבק שריפה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אתה לא מריח את זה? זה מגיע מכאן.‬
‫יש ריח של סבון.‬
‫ידעת על זה?‬ ‫-הבית הזה מלא מעברים.‬
‫יש מקומות שאני לא יודע עליהם. תרשום לפניך.‬
‫בסדר.‬
‫גברת אגתה!‬ ‫את לא יכולה להיכנס לשם בלי אישור.‬
‫לא לזוז.‬
‫זה לא כל כך נורא.‬ ‫-לא עשיתי כלום.‬
‫גברתי, תעצרי.‬
‫אסור לנו להיות פה בלי אישור.‬ ‫-נראה לי שאפשר לפתוח את זה.‬
‫מצאתם משהו?‬
‫זה די תקוע.‬ ‫-בואי נראה.‬
‫היי!‬ ‫-בואי נראה.‬
‫אתם צריכים עזרה?‬ ‫-בסדר.‬
‫זהו זה.‬
‫השטח נקי, גברתי.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני?‬
‫קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫את בסדר, אגתה?‬
‫מה זה?‬
‫מה הקרמים האלה?‬
‫חייבים לראות לאן זה מוביל.‬
‫גברת אגתה, אנחנו צריכים להבהיר דבר אחד.‬
‫אני האחראי פה.‬ ‫אני רואה שאת לא מתכוונת לעצור.‬
‫אני מכיר אותך טוב מהתוכנית שלך.‬
‫פודקאסט.‬
‫יש לנו משרת בלש פנויה בתחנת המשטרה.‬
‫אני לא מחפשת עבודה.‬ ‫-היא בשבילי.‬
‫אם אפצח את החקירה, הבוס שלי ימליץ עליי.‬
‫אז מה אני צריכה לעשות?‬
‫אני רואה שאת חדת הבחנה.‬
‫את רואה דברים שאני לא רואה.‬
‫אני רוצה שתעזרי לי לפצח את החקירה.‬
‫איך אתה יודע שאני לא הרגתי את אחותי?‬
‫כי אני סומך על תחושת הבטן שלי.‬
‫מה אם היא מוטעית?‬
‫אם היא מוטעית, עדיף להשאיר אותך קרובה.‬
‫בסדר. אני אעזור לך.‬
‫קודם צריך לתשאל את כולם.‬
‫רק כשמאגה יחזור.‬
‫מאגה?‬ ‫-מאגיון.‬
‫תחשוב על זה שוב.‬
‫אם נערוך את התשאול‬
‫והחקירה תעבור למסטלאן, הוא לא יהיה תקף,‬
‫אבל אם זו תהיה החקירה שלך,‬ ‫תחסוך למאגה הרבה עבודה.‬
‫אם נפענח אותה, תוכל להשתתף בפודקאסט.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אסביר אחר כך.‬
‫תודה, אני מסתדרת.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫גברת אגתה שכנעה אותי‬
‫שלא הוגן להשאיר אתכם נעולים‬ ‫כל כך הרבה זמן.‬
‫סוף סוף, קצת היגיון בריא.‬ ‫-בראבו.‬
‫אנחנו יכולים להרוויח זמן.‬
‫אתחיל בכמה שאלות.‬
‫אם תשתפו פעולה,‬ ‫תוכלו ללכת כשהבוס שלי יגיע.‬
‫ואם מישהו לא ישתף פעולה?‬
‫אז נישאר כאן ונחכה.‬
‫בהתחשב במשך הזמן שנדרש‬ ‫כדי לקבל תזכירים ממסטלאן,‬
‫אני מניח שנהיה פה עוד 24 עד 36 שעות.‬
‫אבל אני מתעקש, ההשתתפות לא חובה ולא רשמית.‬
‫אני רוצה לשתף פעולה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אבקש מאחד מכם להתנדב לתמלל הכול.‬
‫אני.‬
‫טוב מאוד. תודה.‬
‫נתחיל בתשאול של…‬
‫הגבר של הבית.‬
‫או לפי גיל?‬
‫או אולי…‬
‫מר גוסטבו.‬
‫נדבר ב…‬
‫נדבר במשרד של מר קרלוס, בבקשה.‬
‫מר גוסטבו.‬
‫בוא נתחיל. אגתה, תוכלי לסגור את הדלת?‬
‫בבקשה.‬
‫מר גוסטבו, צר לי להתחיל בשאלה בוטה כל כך,‬
‫אבל כמה זמן עבר מאז…‬
‫כשאדם מאבד איבר,‬
‫לאיבר שנשאר אין ברירה אלא להסתגל.‬
‫כן, אני מניחה שכן.‬
‫איפה היית אמש, כשאוליביה מתה?‬
‫חזרתי לפה.‬
‫האמת, שמחתי לחזור ליבשה.‬
‫אני לא אוהב סירות.‬
‫בטח שלא אחרי ששפכתי שמפניה‬ ‫על השחקן הכי חשוב במדינה שלנו.‬
‫הבנתי. מה עשית אחר כך?‬
‫הלכתי לישון מוקדם.‬
‫ראיתי סדרה,‬ ‫אבל לא הספקתי לראות אפילו עשר דקות.‬
‫ואז שמעתי את הפיצוץ.‬
‫זה בטח היה קצר.‬
‫תודה, גוסטבו.‬
‫אפשר לשאול אותך עוד שאלה אחת?‬
‫בבקשה.‬
‫מתי התחלת לעבוד אצל אחותי?‬
‫גיסך הציע לי עבודה לפני חמש שנים.‬
‫גיסך לשעבר, בעצם.‬
‫אחרי התאונה שלי באתר הבנייה,‬ ‫לא הייתה לי עבודה.‬
‫מר קרלוס הציע לי‬ ‫את ההזדמנות הזאת בנדיבותו.‬
‫באותה תקופה אף אחד לא רצה להעסיק אותי כי…‬
‫כמובן.‬
‫סליחה שאני מתעקשת,‬ ‫אבל מתי הייתה התאונה הזאת?‬
‫לפני עשר שנים.‬
‫ב-12 בנובמבר.‬
‫מתי אחותי ביקשה ממך להחליף את הפרחים?‬
‫היא התעקשה שאעשה את זה‬ ‫ביום שבו האורחים יגיעו.‬
‫- פרחים - הגעה -‬
‫תוכל להגיד לי את שמך המלא?‬
‫גוסטבו סלינס אסקיבל. משרת וחבר.‬
‫תודה רבה, גוסטבו.‬
‫זה הכול, גוסטבו. אתה יכול ללכת.‬
‫סלחו לי. תודה.‬
‫ה…‬
‫אני צריכה להרים טלפון.‬ ‫-אני לא יכול לתת לך ללכת. מאגה יהרוג אותי.‬
‫אז אתה מעדיף לחפש את הרוצח לבד?‬
‫- טלקאוצ'ה -‬
‫- משטרה עירונית -‬
‫הלו?‬ ‫-איריס, יקירתי.‬
‫קרה משהו.‬ ‫-מה יש, מותק?‬
‫התקשרתי אלייך.‬ ‫ההודעה האחרונה שלך הייתה אתמול בלילה.‬
‫אני יודעת. חכי, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫זה קרה כל כך מהר, זה כל כך משונה.‬
‫מה קרה?‬
‫אוליביה מתה.‬
‫מה?‬ ‫-או נרצחה.‬
‫איך, אגתה?‬ ‫-תקשיבי, יקירתי.‬
‫אני בסדר אבל אני צריכה את העזרה שלך.‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫אני ממש מצטערת. תגידי לי מה את צריכה.‬
‫תכתבי את השמות האלה. יש לך דף?‬
‫טוב. רגע.‬
‫אין לנו קליטה.‬ ‫התפוצצה אנטנה. הכול כל כך מוזר.‬
‫ברגע שאדע משהו,‬ ‫אני מבטיחה שאספר לך אם אוכל.‬
‫בסדר, תגידי לי.‬
‫טוב. יש נראם, סוניה.‬
‫השותפה של אחותי לעסקים והחברה של נראם.‬
‫שניהם עושים יוגה.‬ ‫החבר לשעבר של אוליביה, קארי, השחקן.‬
‫כולם חברים של אחותי. יש רופא בשם פיגרואה.‬
‫הוא עבד עם קרלוס‬ ‫ונראה לי שיש בעיות שלא נפתרו.‬
‫ואדם בשם גוסטבו סלינס אסקיבל.‬
‫וגיסי לשעבר, קרלוס.‬ ‫-טוב.‬
‫וגברת קריסטינה, שהייתה שם כל החיים שלה.‬
‫תבררי מה שאת יכולה, כי חייבת להיות סיבה‬
‫להזמנה של אוליביה. אין לנו אינטרנט כי…‬
‫אני יודעת שאין לך הרבה זמן,‬ ‫אבל את באמת בסדר?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫כן, אני עדיין בהלם, האמת,‬
‫אבל אני רוצה לברר מה קרה פה.‬
‫ברור.‬
‫טוב. אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אותך.‬
‫אתקשר ברגע שאוכל. ביי.‬
‫סליחה, יש לכם טאקוס בסגנון באחה?‬
‫שש.‬
‫זהו.‬
‫כן?‬ ‫-טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב מאוד. הבאנו אוכל.‬
‫אני לא אוכל את זה.‬
‫אני אלך לקנות אוכל סביר.‬
‫אני מצטער, מר קרלוס. שוב, אסור לך לצאת.‬
‫אני אכין לך משהו.‬
‫רגע, גברת קריסטינה.‬
‫אני לא יודע מה נתת לאידיוט,‬
‫אבל תגידי לו שאני צריך לראות מטופלים.‬
‫אני רוצה לדעת למה אגתה‬ ‫יכולה לצאת אבל אנחנו לא.‬
‫זה לא אישי, אגתה.‬
‫אדוני השוטר, לכולנו יש דברים לעשות.‬
‫יש צוות צילום שמחכה לי.‬
‫והיא הייתה יכולה להחביא את הנשק.‬
‫נתתי לה לצאת כדי שתביא לכם אוכל,‬
‫והיא הייתה איתי בזמן הירי.‬
‫גם אני הייתי איתך, חבר.‬
‫זה נכון.‬
‫בסדר, אז אף אחד לא עשה את זה.‬
‫איפה כל אחד מכם היה בזמן הירי?‬
‫אני הייתי בחדר האמבטיה עם נראם.‬ ‫ראית אותנו.‬
‫כן, אני יודע. התכוונתי לשאר.‬
‫אני הייתי בחדר שלי. שמעתי את היריה,‬ ‫יצאתי למסדרון והלכתי לחדר שלהם.‬
‫מי לא היה בחדר שלו?‬
‫סבלנות.‬
‫פיגרואה, מר קרלוס, גברת קריסטינה.‬
‫נדבר במשרד.‬
‫השתעממתי. זה קורה לפעמים.‬
‫אז התחלתי לנקות כמה שיותר רחוק מהחדרים‬
‫כדי לא להפריע לאף אחד.‬
‫ניקיתי את תצוגת הנשק.‬
‫קרלוס אוהב להחזיק את כלי הנשק במצב טוב.‬
‫הם של סבא שלו מתקופת המהפכה.‬
‫אז אני מנקה אותם לעיתים קרובות.‬
‫ואז הבנתי שאחד מהם חסר.‬
‫הווינצ'סטר.‬
‫נבהלתי כשחשבתי על מה שקרה לגברת אוליביה.‬
‫ואז שמעתי את היריה ויצאתי בריצה.‬
‫הווינצ'סטר, אמרת?‬ ‫-כן, הווינצ'סטר.‬
‫קשה להחטיא עם נשק כזה.‬
‫היורה בטח לא מנוסה.‬
‫אנחנו צריכים לעבור למקום בטוח יותר.‬
‫אם למישהו פה יש רובה כזה,‬
‫כולנו בסכנה.‬
‫אז כדאי שנלך.‬
‫אמרתי שאף אחד לא הולך עד שפקד מאגיון יגיע!‬
‫אני אעזור לך.‬
‫וואו, זה חתיכת מלאי.‬
‫גם מורפיום.‬
‫תמיד טוב להיות מוכן.‬
‫יש לי כאב כרוני ברגל.‬
‫אני יכולה ללכת לחדר שלי לקחת תרופה?‬
‫בואי, אני אעזור לך.‬ ‫-תודה.‬
‫זה כואב.‬
‫תודה.‬
‫אני הולך. תודה.‬ ‫-בטח.‬
‫לא נראה לי שמישהו רוצה להרוג מישהו.‬
‫איזה כושר הבחנה.‬
‫לא, חוליאן צודק.‬
‫אי אפשר להחטיא עם הרובה ההוא.‬
‫אז מה?‬
‫כל זה עדיין חלק מהמשחק של אוליביה.‬
‫המשטרה לא אמורה לפענח את זה,‬
‫עם כל הכבוד.‬
‫לכן היא שלחה אותנו לאמצע ים קורטס,‬
‫כדי להרוויח לנו זמן כדי שנפענח את זה.‬
‫את מטורפת, אגתה.‬
‫לא, שמתי לב שכשהגענו, החליפו את הפרחים.‬
‫אלה היו סיגליות.‬
‫הצבע היה מסר ברור מאוד.‬
‫כן, המסר הוא שבכל פעם‬ ‫שאנחנו מחליפים את הפרחים,‬
‫אני מפסיד מאות אלפי פסוס.‬
‫אז מה המסר השני? אני רק מקבל את החשבון.‬
‫זה לא כל כך מוזר בעיניי. אגתה צודקת.‬
‫אני תמיד עובד עם צבע בסרטים שלי.‬
‫לדוגמה, סגול זה גחמה, כוח, אמביציה,‬
‫וזה מתאים מאוד לאוליביה.‬
‫לא. כלומר, כן.‬ ‫אבל בתרבויות אחרות, למשל במזרח אסיה,‬
‫סגול מייצג אהבה, צדק,‬
‫חופש ומחילה.‬
‫זה עוד אחד מהמשחקים המעוותים של אוליביה.‬
‫אני חושבת שזה יותר מזה.‬
‫החידה הזאת היא הבקשה האחרונה שלה.‬
‫היא רצתה שנפתור אותה.‬ ‫לכן היא הזמינה אותנו.‬
‫אני בטוחה שהיא ידעה מה יקרה.‬
‫אנחנו צריכים לברר לאילו אהבה,‬ ‫חופש, צדק ומחילה היא מתכוונת.‬
‫התכוונה.‬
‫טוב…‬
‫אוליביה הכירה מישהו שינסה להרוג אותנו?‬
‫אנחנו לא יודעים אם זה אותו אדם.‬
‫נראה שזו דרך טובה להיפרד ממנה.‬
‫טוב.‬ ‫-ולכבד אותה. נכון?‬
‫אנחנו צריכים להמשיך לפני שמאגיון יחזור,‬ ‫אחרת זה יהיה לשווא.‬
‫למשטרה לא אכפת ממה שאת אומרת,‬ ‫אגתה, חמודה.‬
‫אבל יהיה להם אכפת‬ ‫אם לא תשתף פעולה, קרלוס, חמוד.‬
‫בואו נמשיך בתשאולים.‬
‫אני מזכיר לכם שזה לא חובה.‬
‫מי הבא בתור?‬
‫לא הצלחתי להירדם אתמול בלילה,‬ ‫אז עברתי על התסריט‬
‫של סרט הוליוודי חדש שאני עובד עליו.‬
‫אף אחד לא סוחט את חואן בלאס או מאיים עליו.‬
‫זו לא נקמה.‬
‫כלומר, שאני אמור לעבוד עליו.‬
‫לא.‬
‫זה תפקיד מאתגר,‬ ‫כי זה השוטר הקשוח הטיפוסי,‬
‫אבל אני לא רוצה שיהיה קלישאתי.‬
‫אף אחד לא סוחט את מר בלאס.‬ ‫-אני רוצה שיהיו דקויות.‬
‫בבקשה, תתמקד בעובדות, מר קארי.‬
‫כן. סליחה.‬
‫ומאיפה אתה בדיוק, נראם?‬
‫אני ממקסיקו סיטי.‬
‫אבל גרתי בוורנאסי, הודו,‬ ‫בשש השנים האחרונות, אז המבטא שלי…‬
‫על מה אתה וסוניה דיברתם על הסיפון?‬
‫נוכל להתחיל בזה?‬
‫מזמן לא דיברנו.‬
‫חשבתי שהיא רוצה להיזכר בימים ההם.‬
‫אבל היא לא רצתה. היא רצתה כסף‬
‫בשביל הבושם הטיפשי‬ ‫שהיא מנסה להשיק כבר שנים.‬
‫מן הסתם, אמרתי לה לא.‬
‫על מה את וקרלוס דיברתם?‬ ‫-על הבושם שלי.‬
‫אותו נושא שאני מדברת עליו כל הזמן,‬ ‫אבל אף אחד לא מוכן לעזור.‬
‫כולם יתחרטו על זה כשהוא יצליח.‬
‫נראם, איך הכרת את אוליביה?‬
‫ברור שהיא רצתה שתבוא.‬
‫זה מוזר. לא דיברתי איתה לפני כן.‬
‫אתה יודע מה מוזר?‬
‫שהם היו שותפים לעסקים בגלל הבושם,‬
‫בושם שהתכוונת להשקיע בו,‬ ‫ועכשיו סוניה דורשת את הכסף הזה.‬
‫היא ביקשה אותו.‬ ‫אם יש לך כל כך הרבה ספקות, תשאלי אותה.‬
‫מה עשית כשהיא נפלה?‬
‫שכבתי עם נראם.‬
‫המתוק שלי הוא מאהב מדהים. אדיר.‬
‫כשאנחנו יחד, כל החושים שלי ממוקדים בו.‬
‫נראם, מותק.‬
‫שמעת את זה, יקירי?‬
‫תתעורר!‬
‫כן.‬ ‫-איך הכרת את סוניה?‬
‫זו הייתה אהבה ממבט ראשון.‬
‫כששני אטומים מתמזגים,‬
‫אפילו היקום לא יכול להפריד ביניהם.‬
‫אפשר רגע?‬
‫מה עשיתם לפני הירי?‬
‫הכול קרה מהר מאוד.‬
‫היינו צריכים להעלות את הטמפרטורה,‬
‫אז פתחתי זרם של מים חמים.‬
‫עצמתי את העיניים, עשיתי מדיטציה.‬
‫שמעתי לחישות.‬
‫אז יצאתי מהחדר שלי‬
‫וראיתי אותה.‬
‫על הסיפון, מדברת עם מישהו.‬
‫אני לא יודע עם מי, הוא היה מתחתיה.‬
‫ופתאום שמעתי חריקת עץ.‬
‫אחרי שנייה חזרתי לחדר שלי.‬
‫עמדתי לשכב לישון, אבל כשהלכתי חזרה…‬
‫אפילו לא ראיתי מי ירה עליי.‬
‫למה את חושבת שאת היית המטרה?‬
‫מי היה רוצה להרוג מדריך יוגה?‬
‫ומי היה רוצה להרוג אותך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫את זה המשטרה צריכה לברר, לא?‬
‫וזהו. אחר כך מצאנו את אוליביה מתה.‬
‫אגתה, סליחה.‬
‫נוכל לדבר בארבע עיניים. רק לרגע, בבקשה?‬
‫אני אלך רגע לחדר האמבטיה.‬
‫את יכולה להפסיק להקליט, בבקשה?‬
‫תודה.‬
‫תקשיבי, אני מבין.‬
‫את מנסה לעשות דבר ממש אמיץ.‬
‫אני מאמין, כמו שאת אומרת,‬
‫שאוליביה הביאה אותנו לכאן מסיבה מסוימת.‬
‫אני לא הרגתי אותה.‬
‫אני רוצה לעזור.‬
‫אם אוליביה רצתה שתהיה פה,‬
‫הגיע הזמן להראות לה איזה שחקן דגול אתה.‬
‫תעזור לי למצוא עוד רמז אחד אחרון.‬
‫יש עליך תעודה מזהה?‬
‫לא.‬
‫לא? שום דבר?‬
‫אפילו לא רישיון נהיגה, דרכון?‬
‫כרטיס מנוי לחדר כושר?‬
‫"נראם ג' מרטינס."‬
‫מה הג' מייצגת?‬ ‫-גרסיה.‬
‫אני חייב להיות פה? יש פה אנרגיה נוראית.‬
‫לא, זה לא חובה. אנחנו רק מנסים…‬
‫תודה ו…‬
‫נמסטה.‬
‫באמת יש לו שלווה פנימית.‬
‫הוא משקר. ברור שיש לו תעודה מזהה,‬
‫אחרת הוא לא יכול לטוס.‬ ‫-ברור.‬
‫תכניס את פיגה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-היית חוקרת בגואנטנמו?‬
‫צריך להמשיך.‬ ‫-צריך לעשות הפסקה.‬
‫איזה לחץ. עירוניים, תמיד ממהרים.‬
‫גברתי, תזדרזי, בבקשה.‬ ‫עלולים לפטר אותי על זה.‬
‫תראו, תראו.‬
‫ד"ר פיגרואה.‬
‫איך נכנסת?‬
‫אני עושה את זה כדי לעזור בחקירה.‬
‫באמת? גם אתה בלש?‬
‫אוליביה הייתה חולה?‬
‫היא לא רצתה שידעו.‬
‫מה זה?‬
‫מוציאים תעודות כאלה כשתינוק מת בלידה.‬
‫אני לא יודע למה זה פה.‬
‫אף מילה על זה לחוליאן, טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫אף מילה על מה?‬
‫טוב…‬
‫אוליביה עישנה מריחואנה.‬
‫איך זה משפיע על החקירה?‬
‫כל פרט יכול להיות רלוונטי, נכון?‬
‫שניכם מרשים לעצמכם לעבור את הגבול לא מעט.‬
‫אני יכול לעצור אתכם‬ ‫כי נכנסתם לסירה בלי רשות.‬
‫אבל לא תעשה את זה‬ ‫כי גם אתה רוצה לפענח את זה.‬
‫אני צריכה לחזור למסעדה.‬ ‫אני צריכה לבדוק משהו.‬
‫מה גילית?‬
‫גוסטבו לא שיקר.‬ ‫התאונה שלו הייתה באתר בנייה,‬
‫אבל היא קרתה באחד מבתי החולים של קרלוס,‬
‫והקרן של אוליביה וקרלוס‬ ‫הציעה לו השתלת קרנית.‬
‫טוב.‬
‫אני צריכה שתכתבי עוד כמה שמות, טוב?‬
‫שרה מדינה. מיגל ראמוס.‬
‫פבלו סלסר. אלה שמות‬ ‫של תינוקות שמתו בלידה.‬
‫תבררי מה שאת יכולה עליהם.‬ ‫אני לא יודעת אם זה יהיה קל, אבל…‬
‫"תינוקות מתים."‬
‫רק שנייה.‬
‫אגתה? על מה את חושבת?‬
‫אני צריכה שתבררי על המושל מיגל גוסמן‬
‫ועל אשתו, קלרה.‬
‫אני צריכה לנתק, טוב?‬
‫שלחתי לך תמונה.‬
‫תעיפי מבט כשתתחברי שוב לאינטרנט. ביי.‬
‫מותק, מה שאמרת על המושל הגיוני מאוד.‬
‫הם ניסו לאמץ במשך שנים,‬ ‫ונראה לי שקרלוס מעורב.‬
‫תסתכלי.‬
‫אני אוהבת אותך. בהצלחה.‬
‫נראה לי שסוף סוף פתרתי את המשחק.‬
‫החקירה.‬
‫כפי שאתם כנראה יודעים,‬ ‫האנטנה תוקנה ועכשיו יש לנו קליטה.‬
‫הצלחתי להוריד כמה תמונות,‬ ‫ותכף אראה לכם אותן.‬
‫שנתחיל?‬
‫נראם.‬
‫אתה יכול להגיד לי שוב‬ ‫מה הג' בשם שלך מייצגת?‬
‫גרסיה. כבר אמרתי לך.‬
‫נראם גרסיה מרטינס.‬
‫תשובה לא נכונה.‬
‫אם יורשה לי, אחזור כמה שנים אחורה‬ ‫כדי שיהיה לכם קצת הקשר.‬
‫כשהאחיינית שלי מתה, ביררתי קצת,‬
‫ואליסה הייתה הבת הביולוגית‬ ‫של אישה בשם רנאטה גודוי,‬
‫נערה שהתאבדה למרבה הטרגדיה‬
‫לאחר שסבלה מהתקף פסיכוטי אחרי לידה.‬
‫זה נשמע מוכר? רנאטה גודוי.‬
‫בסדר.‬
‫אחרי האירועים האחרונים,‬ ‫השותפה שלי ואני החלטנו לפתוח מחדש את התיק‬
‫והיא שלחה לי את זה.‬
‫זה מסמך שמילא רמירו מנואל גודוי,‬
‫כשהוא אשפז את אחותו רנאטה‬ ‫בבית חולים כדי שתלד.‬
‫זה טופס הקבלה לאשפוז.‬
‫לאן את חותרת עם כל זה?‬ ‫-סבלנות.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫אז ביקשתי מהשותפה שלי‬ ‫לשלוח לי תמונה של רמירו,‬
‫אבל היה קשה למצוא כזו.‬
‫אחרי בירורים נרחבים היא מצאה…‬
‫את זה.‬
‫רמירו היה מלצר.‬
‫איפה מצאת את זה?‬
‫השותפה שלי בדקה כל סטודיו ליוגה בעיר,‬
‫והרשתות החברתיות אף פעם לא משקרות, נכון?‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫מתברר שאוליביה השאירה הרבה רמזים,‬
‫ובתא שלה מצאתי כמה תעודות פטירה,‬
‫ביניהן של האחיינית שלי, אליסה.‬
‫אבל התאריך היה שבע שנים לפני‬
‫תאריך המוות האמיתי.‬
‫כשאליסה מתה לפני חמש שנים,‬
‫התמונה שלה הופיעה בכל עיתון.‬
‫נראם חשב שהאחיינית שלו מתה מזמן,‬
‫אבל התמונה לא שיקרה.‬
‫הבת של קרלוס ואוליביה, כביכול,‬ ‫הייתה דומה לאחותו כמו שתי טיפות מים.‬
‫אז נראם,‬
‫באותו יום גילית שהאחיינית שלך מתה וחיה.‬
‫בטח היה קשה לעכל את זה.‬
‫במצבים כאלה אנחנו נאחזים בכל דבר,‬
‫ונראם רצה צדק.‬
‫הוא רצה נקמה.‬
‫הוא רצה להבין איך אוליביה‬ ‫אימצה את האחיינית שלו‬
‫כשהתינוקת מתה לכאורה בלידה.‬
‫אבל איך הוא יכול להתקרב לאוליביה?‬
‫איך הוא יכול לגשת למישהי כל כך לא נגישה?‬
‫לצד האם המתאבלת‬
‫זיהית אישה אחרת על שער המגזין.‬
‫כאן נכנסה לתמונה סוניה.‬
‫נראם בחן את מערכת היחסים ביניהן‬
‫ומצא היסטוריה של סלידה ובגידה.‬
‫נראם חשב שזו תהיה הדרך הכי מהירה,‬
‫אבל הוא יצטרך ליצור דמות חדשה לגמרי.‬
‫הוא למד יוגה‬
‫והמציא סיפור על נסיעה להודו‬ ‫שלא היה יכול להרשות לעצמו בכלל.‬
‫הוא למד‬
‫על הסכסוכים בין אוליביה לסוניה.‬
‫כפי שאמרתי, אפשר למצוא‬ ‫כמעט הכול ברשתות החברתיות.‬
‫וכך הוא השיג את העבודה‬ ‫שתקרב אותו ככל האפשר‬
‫לסוניה.‬
‫זה לא קרה ככה.‬
‫נראם לא מצא חן בעיניי בהתחלה.‬
‫הוא הגזים.‬
‫כשהוא הבין שהוא לא יצליח לפתות אותי,‬
‫הוא ניסה משהו אחר.‬
‫את משתפרת.‬
‫סוניה, אני צריך לשאול אותך שאלה.‬
‫כמה את שונאת את אוליביה?‬
‫הוא הציע תוכנית להרוס את אוליביה,‬
‫וחשבתי שהיא מבריקה והסכמתי.‬
‫אז הלכנו לבית של אוליביה‬
‫ואיימנו לחשוף הכול.‬
‫אבל זה לא קרה כמו שתכננו.‬
‫גיליתי שאוליביה חשבה שהיא אימצה יתומה.‬
‫מבחינתה זה היה אימוץ רגיל.‬
‫לא יכולתי לנטור לה טינה.‬
‫היא אמרה שהיא תברר את האמת ותגיד לנו.‬
‫לכן אנחנו כאן.‬
‫אז אנחנו מאמינים שרב הנסתר על הגלוי.‬
‫אני בטוחה שאוליביה רצתה לספר לנו.‬
‫איך ידעת שלא נסעתי להודו?‬
‫בהודו‬
‫יד שמאל משמשת רק להיגיינה אינטימית.‬
‫אף אחד לא אוכל איתה.‬
‫אפילו לא שמאליים.‬
‫אבל זה לא העניין. יש עוד חיבורים.‬
‫אני כמעט בטוחה‬ ‫שבזמן הצירים של אחותו של נראם‬
‫הייתה גברת נחמדה מאוד,‬
‫אישה צולעת.‬
‫אני לא זוכר את זה.‬
‫קארי.‬
‫תודה.‬
‫היה לי כאב ראש נורא אתמול,‬
‫אז ביקשתי מגברת קריסטינה משכך כאבים.‬
‫הצעתי שנלך לחדר שלה לקחת את הכדורים.‬
‫התחלנו לדבר.‬
‫סיפרתי לה סיפורים מעסקי השעשועים,‬
‫מהתוכניות, אופרות הסבון,‬ ‫הסדרות והסרטים שהשתתפתי בהם.‬
‫השתתפת ב"קברט"?‬
‫הייתי מחליפה כמה פעמים.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-גברת קריסטינה, לא הזכרת את זה.‬
‫תראי כמה את יפה!‬ ‫-תודה.‬
‫את נראית כמו מריה פליקס.‬ ‫-בחייך.‬
‫ופתאום אמרתי שיש לי סחרחורת‬
‫ושאני רוצה לנוח.‬
‫היא הייתה ממש מתוקה וחביבה,‬
‫ונתנה לי לנוח במיטה שלה.‬
‫אבל הכוונות שלי היו שונות מכפי שהן נראו.‬
‫בזכות היכולות התיאטרליות של קארי,‬
‫מצאנו את החלק החסר בפאזל.‬
‫ובזכות התגלית הקטנה הזאת,‬
‫גילינו שגברת קריסטינה, למעשה,‬
‫הייתה נוכחת בלידה.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫תירגעי.‬ ‫-תורידי את הרובה.‬
‫אל תטרחי, גברת קריסטינה.‬
‫רוקנתי את כלי הנשק הבוקר,‬
‫אחרי שווידאתי שנודף ממך ריח‬ ‫של אבק שריפה וסבון מאחה,‬
‫ובגלל התעודה המזהה שקארי מצא,‬
‫שעליה כתוב שאת עובדת סוציאלית‬ ‫בקרן מוניס.‬
‫עבדת עם אימהות חד-הוריות.‬
‫גברת קריסטינה, תני לי את זה ואל תזוזי.‬
‫אצטרך לעצור אותך.‬
‫התחלתי לחשוד בה‬
‫כששמעתי שיחה שלה עם קרלוס.‬
‫שיחה שתפסה את תשומת הלב שלי.‬
‫התקשרו מבית החולים. הוא הגיע מוקדם.‬
‫אני חייב להשיג את זה בכל מחיר.‬ ‫גוסמן לא יסכים לעיכוב עם התינוק.‬
‫לאשתו אין מושג.‬
‫קלרה גוסמן היא אישה‬ ‫שיכולה להתרברב כמעט בכל דבר,‬
‫חוץ מאשר בפוריות שלה.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫רק שנייה.‬
‫כשגיליתי מי זה נראם,‬
‫הכול נראה הגיוני,‬
‫כי קרלוס הוא לא רק הבעלים‬ ‫של אחת מרשת בתי החולים הכי גדולה,‬
‫הוא בנה את האימפריה שלו‬ ‫באמצעות הגינקולוג הנאמן‬
‫של הנשים החשובות ביותר במקסיקו.‬
‫זו הייתה תוכנית מושלמת.‬
‫גברת קריסטינה טיפלה באימהות החד-הוריות,‬ ‫היא רכשה את אמונן.‬
‫היא נהייתה האדם היחיד‬ ‫שיכול לבשר להן את החדשות האיומות.‬
‫בינתיים קרלוס יילד את התינוקות‬ ‫בשביל הלקוחות שלו,‬
‫משפחות חזקות ששילמו עליהם הון.‬
‫אבל זו לא הייתה סתם לקוחה.‬
‫זו הייתה אוליביה.‬
‫למה הם עשו את זה?‬
‫בוס. פקד.‬
‫התאספנו כאן לשיחת חולין,‬
‫והאורחים החליטו מרצונם…‬
‫שקט!‬
‫כן, פקד.‬
‫זה נפלא, אבל מי ניסה להרוג אותנו?‬ ‫מי ירה עלינו?‬
‫להרוג אתכם?‬
‫מישהו ניסה להרוג אתכם?‬
‫כן…‬ ‫-מה קורה, פה, מפקח?‬
‫אפשר לדבר איתך רגע, פקד?‬ ‫-בבקשה!‬
‫נו?‬
‫מישהו ירה ברובה. אל תעשה מזה עניין.‬
‫גברת אגתה גורמת לכולם להתוודות‬ ‫על מה שהתרחש כאן.‬
‫הכול היה קשור למנוחה.‬
‫הגענו למסקנה בלי שנצטרך ניירת.‬
‫רק מיידע אותך.‬
‫אני מבקש מכם שתואילו בטובכם‬
‫להגיד לי מי ירה ברובה.‬
‫אפשר?‬ ‫-בבקשה.‬
‫ברור שהייתה סיבה להזמין אותנו לפה,‬
‫אבל מה שזעזע את גברת קריסטינה יותר מכול‬ ‫זו הנוכחות של נראם פה.‬
‫מן הסתם היא זיהתה אותך‬ ‫והתכוונה להרוג אותך כדי להגן על עצמה.‬
‫גברת קריסטינה מכירה את הבית‬ ‫יותר טוב מכולם.‬
‫"גברת קריסטינה תיקח אתכם לחדרים שלכם."‬
‫החלטתי לחזור ולראות‬
‫לאן מובילה המנהרה ההיא‬ ‫מהחדר של נראם וסוניה.‬
‫לאן נראה לכם שהיא מובילה?‬
‫לכן היא התעקשה שנראם וסוניה‬ ‫יהיו בחדר ההוא.‬
‫כל זה מעניין מאוד.‬
‫ילדה, יש לך ראיות שמגבות‬ ‫את השטויות שאת אומרת?‬
‫בערך.‬
‫רק שנייה, בבקשה.‬
‫אני כבר חוזרת, פקד.‬
‫מה איתך, פקד? הרבה עבודה…‬
‫שתוק.‬
‫גם אם אתה לא רואה, אני ממש כועס.‬
‫מוכנה, פקד.‬
‫אני צריכה רק דקה מזמנך.‬
‫אז אתה יודע מי יטפל בעניין הזה?‬
‫כל דבר בזמנו, בבקשה.‬
‫בזה אני משתמשת לחקירות בפודקאסט שלי.‬
‫כשגברת קריסטינה החליפה את החדר שלי,‬
‫חזרתי לקחת את הדברים שלי‬ ‫לחדר של נראם וסוניה.‬
‫השארתי את העט הזה בחדר השינה שלהם.‬
‫נראה לך שהיא הזמינה אותנו כדי להודיע משהו?‬ ‫-עבר הרבה זמן, נכון?‬
‫כן. משהו מיוחד?‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫אני חושבת שהיא תמיד רוצה תשומת לב.‬
‫והשארתי את שעון הריגול הזה במסדרון.‬
‫נוכל לצפות בצילומים, פקד?‬
‫אני מזכיר לך שאין לזה תוקף משפטי.‬
‫טוב.‬
‫טוב, זה המסדרון.‬
‫קרלוס מן הסתם היה חלק מהתוכנית,‬
‫אבל כיוון שהוא פחד לירות,‬
‫הוא היה אחראי להסיח‬ ‫את דעתו של חוליאן ואת דעתי.‬
‫נלך לשתות קפה?‬
‫כן, אני אשמח.‬
‫קדימה?‬
‫קדימה.‬
‫זה…‬
‫זה חדר השינה. זאת אני שותלת את המצלמה.‬
‫אין שום דבר אינטימי,‬ ‫אבל אני מתנצלת על הפגיעה בפרטיות.‬
‫אעביר קצת קדימה.‬
‫זהו.‬
‫זה רגע הירי המדויק.‬
‫עכשיו נראה את גברת קריסטינה‬ ‫יוצאת מהארון ויורה.‬
‫טוב, היא באה.‬
‫היא יוצאת מהארון.‬
‫הכדור הראשון מחטיא.‬
‫תראו את זה.‬ ‫-ואז יש כדור שני.‬
‫ושלישי, וגם הוא החטיא, למרבה המזל.‬
‫מי היה מאמין?‬
‫זה יכול להיות כל אחד.‬
‫כן, כל אחד שמשתמש‬ ‫במחרוזת תפילה כשהוא במתח.‬
‫תראו.‬
‫בואו נעשה זום ו… נקפיא את התמונה.‬
‫הינה זה.‬
‫או כל מי שנודף ממנו ריח של אבק שריפה‬
‫וסבון מאחה.‬
‫או כל מי שיורה גרוע‬
‫כי הידיים שלו רועדות‬ ‫בגלל התרופות שהוא לוקח.‬
‫לחץ הדם שלי יורד.‬
‫בואי. שבי.‬
‫אני אעזור לך. תנשמי.‬
‫לא אתן שיקרה לה משהו. היא צריכה לנוח.‬
‫לא אכפת לי אם תנסה לעצור אותי.‬
‫אני רופא ואני יכול להתלונן עליך‬ ‫על שימוש לרעה בכוח.‬
‫קח אותה לחדר שלה.‬
‫אני רק מזכיר,‬
‫הבית הזה מוקף. אל תעשו משהו טיפשי.‬
‫תן לי לעזור לך.‬ ‫-עזוב, חתיכת מטומטם.‬
‫בבקשה, גברתי.‬
‫אז אני רוצה להבין,‬
‫את אומרת שהשניים האלה הרגו את אוליביה?‬
‫לא.‬
‫לפי התיאוריה שלי, אוליביה התאבדה.‬
‫היה לה סרטן סופני.‬
‫ראיתי את אוליביה חובשת פאה,‬
‫אבל לא אמרתי מילה, לא רציתי לפגוע בה.‬
‫נכון, פיגה?‬
‫אוליביה עברה תקופה קשה.‬
‫הגידול התחיל בריאות שלה והתפשט לגב.‬ ‫הכאב היה בלתי נסבל.‬
‫נתתי לה משככי כאבים יותר ויותר חזקים.‬
‫היא ביקשה ממני לבוא איתה בחשאי לכימותרפיה.‬
‫קרלוס בכלל לא שם לב.‬ ‫עד כדי כך הם היו מרוחקים.‬
‫יש משהו שאני עדיין לא מבין.‬
‫אם היא ידעה על קרלוס וגברת קריסטינה,‬
‫למה היא לא התלוננה במשטרה?‬
‫זה לא כל כך קל.‬
‫קרלוס הוא אדם חזק ומקושר,‬ ‫והוא היה משתיק את התלונה.‬
‫אבל אחותי הייתה שחקנית חכמה.‬
‫היא תכננה הכול.‬
‫היא אמרה לקפטן להפליג‬ ‫לנקודה ההיא כדי ליצור בעיה למשטרה,‬
‫כך שינעלו את כולנו פה ונרוויח זמן.‬
‫כדי למנוע מקרלוס‬ ‫למסור את התינוק ההוא לקלרה גוסמן.‬
‫אוליביה לא רצתה שנראה אותה מתה לאט,‬
‫אז היא החליטה איך ומתי‬ ‫היא רוצה להיפרד לשלום.‬
‫היא עשתה את זה כמו שהיא תמיד רצתה,‬
‫במשחק שפתר משהו.‬
‫היא תכננה כל פרט קטן.‬
‫ממש מצטער, אדוני.‬
‫למשל להשאיר אותנו בלי הטלפונים‬
‫בזכות פיצוץ האנטנה שמישהו גרם לו.‬
‫נכון, גוסטבו?‬
‫גברת אוליביה הייתה טובה אליי מאוד.‬
‫הייתי עושה בשבילה הכול.‬
‫טוב? בסדר, בוא נוציא את התוכנית לפועל.‬
‫קרלוס הבטיח למר גוסטבו השתלת קרנית,‬
‫והיא לא קרתה.‬
‫אחותך אוליביה כיבדה את ההחלטה שלה‬
‫וסידרה לי את ההשתלה.‬
‫אז עזרתי לה בשמחה למלא את בקשתה האחרונה.‬
‫אז הוא לא היה חצי עיוור.‬
‫ובכן,‬
‫אנחנו לא יכולים לדעת בוודאות‬ ‫מה קרה לאוליביה,‬
‫אבל אנחנו יודעים‬ ‫שהמסר של הפרחים היה חשוב.‬
‫אהבה. צדק. מחילה. חופש.‬
‫אהבה לבת שלה,‬
‫שבאה לידי ביטוי במעשה הצדק האחרון שלה,‬
‫כדי שאף אחד אחר לא יעבור את מה שהיא עברה.‬
‫היא תזכה למחילה‬ ‫כשהיא תהיה חופשיה להיפרד לשלום.‬
‫אוליביה ידעה שרק האנשים‬ ‫שאוהבים אותה יכולים לחשוף‬
‫את העסק הנורא של קרלוס.‬
‫מפקח, תאזוק את האדון בבקשה‬ ‫על שימוש שלא כדין בחומר נפץ‬
‫ועל פגיעה באמצעי התקשורת שלנו.‬
‫פקד, זו לא אשמתו. הוא רק עזר לאחותי.‬
‫תירגעי או שאני עוצר אותך‬ ‫על שיבוש הליכי משפט.‬
‫אתה צריך לעצור את קריסטינה וקרלוס.‬ ‫-כן, בבוא הזמן.‬
‫אתה צריך למהר.‬
‫הם בורחים. תראה.‬ ‫-מה?‬
‫לך תתפוס אותם, טמבל. נו!‬
‫מה עשית?‬
‫אמרת לי לאזוק אותו,‬
‫אז עשיתי את זה.‬
‫אזקתי אותו.‬
‫אני לא יודע אם הם יספיקו.‬
‫הם רצים מהר לגילם.‬ ‫-רואה?‬
‫אני חוזר בי.‬ ‫-סלחו לי.‬
‫תתקשר לתחנה, תגיד להם שהם בורחים בסירה.‬
‫הנבלה נטש אותה.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל…‬
‫זה ניסיון בריחה!‬ ‫-צריך לנסות לתפוס אותם.‬
‫לפחות תעזרו לקשישה לקום.‬
‫מסכנה, היא קשישה.‬ ‫-סליחה!‬
‫גברת אוליביה ביקשה ממני לשתול עוד פצצה.‬
‫היא פחדה שגברת קריסטינה או קרלוס‬ ‫יפגעו בכם ויברחו.‬
‫לכן היא רצתה להבטיח שהם לא יתרחקו.‬
‫הם עוזבים.‬
‫יש פצצה בחדר המכונות,‬
‫אבל כיוון שהיאכטה שייכת לגברת אגתה,‬
‫אני לא יודע אם היא מסכימה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תלווה אותו. קדימה!‬
‫הורדתי את האזיקים.‬ ‫-את בטוחה? היאכטה נראית מדהימה.‬
‫הסירה הזאת היא כאב ראש.‬
‫אפשר, פקד?‬
‫זה חריג מאוד,‬ ‫אבל חייבים לעצור אותם, אז קדימה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-גברת אגתה.‬
‫נראם.‬
‫תרצה להתכבד?‬
‫את בטוחה?‬
‫בסדר.‬
‫נמסטה.‬
‫מוכנים?‬
‫שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת.‬
‫הוא קופץ למים?‬
‫איזה טיפוס.‬
‫אולי זה לא רגע טוב, אבל…‬
‫אצל מי המפתחות לבקתה?‬
‫הבקתה?‬
‫את יודעת מה החלק הכי עצוב?‬
‫לא הפסקתי לאהוב את אחותך.‬
‫אז למה שיקרת לה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אולי לא חקרת מספיק.‬
‫חוליאן, קדימה!‬
‫היי, תודה רבה.‬
‫תודה שעזרת לאחותי עם זה.‬
‫נתראה בפודקאסט.‬ ‫-בטח.‬
‫קדימה.‬
‫היי שלום, אחות.‬
‫אני אוהבת אותך יותר ממה שאי פעם ידעת.‬
‫- אוליביה ארננדס גאייגוס‬ ‫"את יודעת שאני אוהבת אותך" -‬
‫רנאטה, אחותי.‬
‫זו הבת שלך, אליסה.‬
‫אתן תהיו יחד לנצח.‬
‫תודה.‬
‫אני לא יודע מה איתכם, אבל יש סרט שמחכה לי.‬
‫אני צריך לזוז. בואו.‬
‫על מה אתה עובד? אופרת סבון?‬
‫לא, לא אופרת סבון. סרט.‬
‫בחיי…‬
‫השתתפתי בכל אופרת סבון בחיים שלי, עכשיו…‬
‫את חוזרת לעיר?‬
‫נשאר לי עוד דבר אחד לפענח בחקירה של אחותי.‬
‫מי זאת?‬
‫איריס, פיגה. פיגה, איריס.‬
‫היא השותפה שלי,‬
‫והיא בדיוק קיבלה את התוצאות‬ ‫מהנתיחה לאחר המוות של אחותי.‬
‫כתוב שאוליביה מתה‬
‫עם ריכוז גבוה של מורפיום בדם.‬
‫מורפיום שמישהו ביאכטה‬
‫נתן לה.‬
‫זה חתיכת מלאי.‬
‫גם מורפיום.‬
‫אוליביה אהבה לשמור סודות.‬
‫במיוחד סודות של אחרים.‬
‫כשהכרתי אותה, עבדתי בבית החולים של קרלוס.‬
‫הייתי המנתח הכי צעיר במקסיקו.‬
‫אבל לילה אחד יצאתי לבלות‬
‫והתקשרו אליי מבית החולים‬ ‫כדי שאבצע ניתוח קיסרי חירום.‬
‫לא הייתי צריך לעשות את זה.‬
‫האישה ההיא מתה בניתוח שגרתי.‬
‫הייתי מרוסק.‬
‫דיברתי עם קרלוס.‬
‫הוא ניסה לקנות את השתיקה שלי.‬
‫הוא אמר שיפסיד מיליונים‬ ‫בתביעות אם האמת תתגלה.‬
‫לא האמנתי.‬
‫קרלוס הוא האדם שהכי הערצתי בעולם.‬
‫אוליביה שכנעה אותי‬ ‫לעשות משהו טוב עם הכסף,‬
‫לפתוח מרפאה כדי לעזור לנשים אחרות.‬
‫הסכמתי בלי לדעת‬ ‫שהיא תבקש טובה בתמורה בהמשך.‬
‫כשהיא סיפרה לי על התוכנית שלה,‬
‫אמרתי לה שהדבר הכי קל‬ ‫הוא להתלונן על קרלוס.‬
‫אמרתי שיש הרבה דברים שלא בשליטתה.‬
‫היא לא הייתה רגילה שמישהו לא מסכים איתה.‬
‫היא הפצירה בי עוד יותר שאעזור לה.‬
‫המורפיום היה עוזר לאוליביה להירגע‬ ‫ולא להרגיש כאב,‬
‫אבל היא נאלצה לעשות את החלק הכי קשה‬
‫ולשכנע את כולם שהיא נרצחה.‬
‫זו הבקשה שלי. נקודה.‬
‫קארי צדק.‬
‫היא דיברה עם מישהו.‬
‫אם תשרדי בנפילה…‬
‫איתי.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אני מקווה שהמורפיום פעל.‬
‫זה נעשה מתוך חמלה.‬
‫תדווחי עליי?‬
‫אני צריכה, נכון?‬
‫אני מוכן להתמודד עם ההשלכות.‬
‫אני רגועה עכשיו שאני יודעת‬ ‫מי הרוצח האמיתי של אחותי.‬
‫ושזו הייתה הבקשה האחרונה שלה.‬
‫אל תדאג.‬
‫אוליביה תמיד עשתה מה שהיא רצתה.‬
‫ובעניין אחר, יש לנו אחוזה עכשיו.‬
‫מה?‬ ‫-את מוזמנת.‬
‫וואו.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬