Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kezdhetjük?
Egy pillanat!
Oké, mehet!
Üdvözöl titeket a kedvenc podcastotok,
a Megoldatlan bűntények.
Messze van a mikrofon.
Ebben az epizódban egy újabb kaland vár ránk.
Minden héten olyan rejtélyes bűntényeket vizsgálunk ki,
amelyek nem oldhatóak meg komoly odafigyelés nélkül.
Készen álltok egy újabb izgalmas történetre?
Szívesen bújnátok a szereplők bőrébe, hogy felfedjétek a titkaikat?
Az igazság képlékeny. Folyamatosan változik.
Csak úgy tárhatjuk fel,
ha szemfülesek vagyunk,
és nem hagyjuk, hogy bármi elkerülje a figyelmünket.
Mindenütt vannak árulkodó jelek, csakhogy elsiklunk felettük.
De segítünk kiélesíteni az érzékeiteket,
hogy észrevegyétek a nyomokat, amelyek elvezetnek a megoldáshoz.
Utána már semmi sem lesz a régi.
Ismét egy csavaros történettel várunk titeket.
De ne feledjétek: sose lankadjon a figyelmetek!
Maradjatok velünk a…
Majd én.
- Helló! Csomag Agatha Hernándeznek. - Szia!
Agatha, csomagod jött!
Itt írd alá, légyszi!
- Szuper. Köszi! - Helló!
- Ki volt az? - Nem tudom.
Valami futár.
Mi az?
MEGHÍVÁS GYILKOSSÁGRA
LOS CABOS, MEXIKÓ
- Szia, szivi! - Már ott vagy, ugye?
Igen, itt.
- Minden oké? - Persze.
- Jó lesz végre viszontlátnod a nővéred. - Talán hiba volt eljönnöm.
Nyugi, jó lesz.
A tesódnak szüksége van rád. Vagyis a féltesódnak.
Durva, hogy már olyan rég nem találkoztatok.
Ja, pont ezért para ez az egész.
Tudod, hogy bármiben segítek, ha kell.
Egy csapat vagyunk, nem?
Kösz, de remélem, nem kell segítség.
Legyen kéznél a tollad és az órád!
Köszi.
Agatha!
Szia, Carlos!
Jó látni.
- Rég jártál itt. - Öt éve. Amikor…
A temetés volt.
Nos, a nővéred egy újabb játékot eszelt ki.
Amúgy mi ez az egész?
Azt hittem, csak engem rendelt ide, de szemmel láthatóan nem.
„Tudom, hogy a házasságunk becsődölt, de…
töltsünk együtt még egy éjszakát”? Mi? Mármint…
Francokat!
Már ezer éve nem voltunk úgy együtt a nővéreddel.
Itt az utolsó adag virág.
Új virágokat ültetnek?
Ne haragudj, ezt fel kell vennem. A kórház hív.
Menj be, érezd magad otthon!
Halló? Igen, itt vagyok, kormányzó úr.
Ne aggódjon, minden sínen van.
Légy szíves, higgadj le!
Nem tudok.
Hívott a kórház. Korábban jött.
Ne idegeskedj! Megoldjuk.
- Valakinek oda kell mennie. - Nem hagyhatjuk magára Oliviát.
Jó napot, Doña Cristina! Hogy s mint?
Mi volt ez a zaj?
Megnézem, mi történt.
Te idióta!
Minden rendben?
Persze, csak… véletlenül lelöktem ezt a…
múlt századi totemet.
A nővéred mesélt rólad.
- A podcastodba is belehallgattam. - Igen?
Olivia nagyon büszke rá.
- Oké. - Pedro Figueroa.
Hívj csak Figuének!
Leszarom!
Örvendek.
Igen, tudom, de…
Figyelj, te tudod, miért csődítettek minket ide?
Annak a meghívónak nem volt se füle, se farka.
Szerintem mind ezen törjük a fejünket.
Ez magánügy!
Szarabb ötleted nincs?
Tudom, mi áll a szerződésben,
de az a dolgod, hogy megoldd a problémáimat.
Akkor láss hozzá, bazmeg!
Nem érdekel, hogyan, de oldd meg!
Nem árulom el, hol vagyok, seggfej.
Hallod, később visszahívlak.
Nem. Oldd meg te! Na cső!
- Agi! - Szia! Minden oké?
Tudod, csak a szokásos…
- Értem. - Váltsunk témát, mielőtt felhúzom magam!
Basszus, azóta nem láttalak, hogy…
Hogy dobott a nővéred.
Azt akartam mondani, hogy az utolsó szappanoperád óta.
- Az sorozat volt. - Tessék?
Ezer éve nem játszom szappanoperákban.
- Bocs, nem tudtam. - Nem gáz.
Láttam a podcastodat.
- Vagyis hallottam. - Tényleg?
- Rejtélyes bűntényekkel foglalkozol. - Igen, amiket még nem oldottak meg.
Igazi sztár vagy.
A nővéred mindenkinek a podcastodat mutogatja.
„Ezt hallgassátok!” Hiába mondtuk, hogy már hallottuk.
- Tényleg? - Bizony.
Amúgy láttad Oliviát?
- Nem, és te? - Én sem.
A többiek már koktélozgatnak.
- A többiek? - Ja.
Nagyon bizarr ez a meghívó. Na, gyere!
Szárnyalni kell, álmodozni, élni, érezni, lenni…
Jövök-megyek, intézkedek, hol erre, hol arra…
- Köszi. - A jógában az étrend a legfontosabb.
Igaz, doki?
- Hát, fontos az étrend… - Az alvás a legfontosabb, nem?
- Alvás nélkül a test nem tud… - Te is ezt mondogatod.
Pontosan. De ami az alvásnál is fontosabb: az álmok.
Ezt nagyon szépen mondtad, édesem.
Igazából a pihenés az, ami segít…
- Cary! - Sonia!
- Nem hiszem el! - Drágám!
Szívem, ő Cary. A színész, akiről meséltem.
Ő Naram, a barátom.
Nem semmi, hogy téged is meghívtak.
Na helló!
Üdvözlök mindenkit, akit Olivia sikeresen lépre csalt!
Örülök, hogy eljöttél, Figue.
Megvan még a szanatóriumod?
Az klinika.
És megvan, igen, kösz.
Sonia, meseszép vagy, mint mindig!
Te meg a jógaoktató lehetsz.
Don Carlos!
Doña Cristina üzenetet hozott Oliviától.
„Isten hozott a Villa Elisában!
Már nagyon vártam, hogy együtt legyünk. Nem bánjátok meg, hogy eljöttetek.
Találkozzunk vacsoraidőben a jachton!
Ez az utolsó ajándék a volt férjemtől.”
Basszus! Megkaparintotta előlem.
„Talán meglep titeket a hír, de nem kell engem félteni.
Válásban már van némi rutinom.
Találkozunk este a jachton!
Hozzatok pizsamát, mert ott alszunk.
Addig is Doña Cristina mindenkit a szobájához kísér.”
Doña Cristina, én már berendezkedtem az egyik szobában.
Semmi baj, Agatha kisasszony.
Gustavo majd átköltözteti a holmiját.
Mehetünk?
Gyerünk, Gustavo!
Lejárom a lábam…
Villa Elisát mondott.
Nem Villa Muñiz a neve?
Úgy tűnik, átnevezték.
Elisa Carlos és Olivia fogadott lánya volt.
Az ő tiszteletére nevezhették át.
Szegény Elisa autóbalesetben halt meg öt éve.
A temetésen láttam utoljára Oliviát.
Elnézést, Doña Cristina!
- Hol van Elisa? - Jöjjön, megmutatom.
Szia, unokahugi! Hiányzol.
Olyan üres a ház Elisa nélkül!
- Na és Olivia? - Még nem találkoztunk vele.
Nagyon furcsa ez az egész.
Majd videózd le a tollal vagy a szemüveggel,
hogy én is láthassam full HD-ban!
- Oké? - Ja, hogyisne.
Sajnos ezt nem ígérhetem.
Hát jó, egy próbát megért.
- Nem akarok lemaradni a drámáról. - Majd mindenről beszámolok.
- Később hívlak, jó? - Oké.
- Szia! - Puszi!
Hoztam almát és egy csésze teát, hátha megéhezett.
Köszönöm.
Örülök, hogy eljött.
A nővére és Carlos nagyon hiányolták.
Ő új, ugye?
Félig új és félig vak.
Carlos a kórházban ismerte meg, onnan hozta haza.
Várjon! Hiányzik az egyik bőröndöm!
Otthagytam a…
Francokat hagytad ott.
Bocsi, Agatha vagyok. Itt maradt a…
Bocs, csak a…
A test jelzi az elmének,
hogy milyen illatra vágyik.
Igen. Gyönyörű.
Szerinted be akar jelenteni valamit?
- Sok idő telt el, nem? - De.
- Történhetett valami? - Kétlem.
Szerintem csak feltűnési viszketegsége van.
Dolgoznia kéne rajta.
Halkabban, még meghallanak. Koncentrálj!
Nem, egy darabig még nem megyek vissza. Igazából most…
- Micsoda kilátás! - Gyengül a térerő.
Ha Emmyt akarnak, várjanak meg!
Csinos ez a ruha.
- A nővéremé volt. - Szuperül áll.
Az egész partszakasz az övé?
Így ni. Köszi.
Nagyon szép.
Menő ez a jacht. Mizu, Carlos?
Nocsak, mindenki itt van.
- Ő Olivia húga. - Nem hasonlítanak.
Hamarosan fény derül a nagy titokra.
Isten hozott, drágáim!
Helló!
A mindenit!
Hogy kicsíptétek magatokat!
Csuda elegánsak vagytok!
Olyan szépek vagytok, hogy mindenképp koccintanunk kell rátok.
Köszönöm, hogy elfogadtátok a meghívásomat.
Egészségünkre!
Ott voltatok életem legszebb és legszomorúbb pillanataiban is.
Ma este mindnyájatoknak fontos szerep jut.
Csin-csin!
Azt hiszem, illene szólnom pár szót.
Sosem hittem volna…
- Bazmeg! - Sajnálom. Jól van?
Semmi baj. Hagyd csak!
- De béna vagy! - Nem számít az a pár pohár.
Ja, nem te vetted őket.
Igaz, nem én vettem a puccos poharakat, de az én szavamra legalább lehet adni.
- Ez fájt. - Hát jó.
Menjünk vissza, dolgunk van.
- Mindenki jól van? - Igen.
- Kapitány! Horgonyt fel! - Igenis!
- Remek. - Egészség!
Egészség!
HARMADIK HAPPY END
Sokat tudnék mesélni az utolsó forgatásomról.
- Milyen érzés meghalni? - Pocsék.
Bemutatom kedves barátomat, Wallace Dockst, a híres séfet,
aki egyenesen Los Angelesből jött, hogy elkápráztasson csodás fogásaival.
Egy vagyonba került.
- Összedobtam volna pár quesadillát. - De gáláns vagy!
Az ágyban is ilyen volt.
- Koccintsunk! - Egészség!
Folytasd, Cary!
„Szamizdackij” mester is megmondta.
„Ne magad szeresd a művészetben, hanem a művészetet magadban!”
- Vagy Shakespeare szavaival élve: „Mi…” - Szabad?
Szólhatok?
Persze.
Itt az ideje, hogy megtudjátok,
miért hívtalak ma ide.
Sokat látott emberek vagytok.
Átéltetek ezt-azt.
Ugye, hugi? Ne filmezz!
Azért gyűltünk itt össze,
mert meglepetésem van a számotokra.
Életetek végéig emlékezni fogtok rá.
Remélem, tetszeni fog.
Élvezzétek ki, mert az élet rövid, bármikor véget érhet.
Ki tudja?
Talán ma este egyikőtök már nem tér vissza.
A nyílt tengeren vagyunk.
Ígérem, nem fogtok unatkozni.
Értem már.
Ez is amolyan Olivia-féle játék, ugye? Ezért hívtál ide.
Nem.
Ez véresen komoly, Cary.
Mindnyájatoknak jó oka van rá, hogy a mellette ülő halálát kívánja.
Meglátjuk, ki az, aki el is szánja magát a tettre.
Például, mivel Elisa meghalt,
a húgom az egyetlen örökösöm.
Ezt nem mindenki nézi jó szemmel.
Ha meghalok, ő lesz közületek a leggazdagabb.
Nagyon hallgatsz, Carlos.
Elveted a sulykot.
Nem. Hisz olyan könnyű lenne a tengerbe lökni Agathát!
A helyedben magamra zárnám az ajtót, hugi.
Soha senki nem gyűlölt engem annyira, mint a mi drága Soniánk.
Emlékszem az estére, amikor Carlos felfigyelt rám.
Pipa voltál, amiért a pasid
és a parfümöd fő befektetője szemet vetett az üzlettársadra.
Dühöngtél.
Carlos most szingli, te meg egy jógival jársz.
- Állj le! - Különben mi lesz?
Megölsz?
És te, Naram?
Szereted annyira Soniát, hogy megöld azt, aki összetörte a szívét?
Azt állítja, te vagy élete szerelme.
Cary, szerelmem!
Régi szerelmem!
Az a sok film, az a sok siker… Mondd, mire volt jó?
Hogy mindent elveszíts, mert egy forgatáson fegyverrel játszottál?
Hogy adod meg Carlosnak az ügyvédekre elköltött pénzt?
Sokkal tartozol neki.
Olyan könnyen megszabadulhatnál ettől a problémádtól!
Te is patthelyzetben vergődsz.
Na helló, Figue! És te mit keresel itt?
Tudtátok, hogy Figue Carlos egyik kórházában dolgozott?
Nem?
Tudjátok, miért mondott fel?
Én tudom.
Csak én ismerem az okát.
Igaz?
Carlos még nincs kint a pácból.
Bár lefizetett, nem biztos, hogy tartani fogod a szád.
Hallgass, Olivia!
Ez csak kettőnkre tartozik.
Inkább te fogd be a szád!
A pénz fontosabb neked a gyógyításnál.
A családodnál.
Nálam. Még a lányodnál is.
Nem vagy humoros.
- Majd meglátod, hogy az vagyok. - Elég!
Azt hiszitek, játszadozom, de majd rájöttök, hogy nem.
Remélem, megértitek,
kitől kell bocsánatot kérnetek, és kitől elbúcsúznotok. Én tudom.
Nektek is ezt kívánom.
És köszönöm.
Köszönöm, hogy eljöttetek.
- Jó éjt! - Oli!
Ez most komoly?
Szóhoz sem jutok. Mi a franc ütött belé?
- Mi baja velünk? - Nem értem.
Csak ritkán gyújtok rá.
Megnyugtat.
Anno is ezt mondtad.
Tényleg?
Jó a memóriád.
Bocs a korábbi műsorért. Remélem, nem bántottalak meg.
Elárulnád, mi ez az egész?
Azzal lelőném a poént.
Gyere ide, hugi!
Csukd be az ajtót!
Bárcsak olvasnál a gondolataimban!
Elisa halála után nem értettem, min mész keresztül.
- Veled akartam lenni. - Tudom.
- De elüldöztél. - Tudom.
Pont ezért vagy most itt.
Ezt hogy érted?
Okos csajszi vagy. Majd rájössz.
Hát jó.
Az a fő, hogy újra együtt vagyunk.
Itt.
Tudod, milyen féltékeny voltam, amikor érted mentünk?
Hogy?
Én nagyon örültem.
Mindig is akartam egy nagy tesót.
Csak ritkán gyújtok rá. Megnyugtat.
Mit akarsz?
- Mit csinálsz? - Rajzolok.
Gyere!
Szereted a virágokat?
Nézd!
Ezt neked adom.
Szeretlek. Ezt sose feledd!
Én is téged.
Én tényleg veled akartam lenni az után, ami…
Elisával történt.
A segítségnek is megvan a helye és az ideje.
Hallod?
Lejmolhatok egyet?
Amennyit csak akarsz.
MINDEN RENDBEN, KICSIM?
BOCS, NAGYON FURA NAPOM VOLT…
Egymillió kell. Rongyos egymillió.
Az összeg nem gond, de én mit nyerek vele?
- Hogy érted? - Tudod te.
Egy új luxusparfüm születésénél bábáskodnál.
Amúgy is ezt ígérted, mielőtt megismerted Oliviát.
Hát, meggondoltam magam. Felejtsd el!
Nagyon megváltoztál.
Ugye, Carlos?
Ki van ott?
Helló!
Hány óra?
Elaludtam, bakker.
Na, jó éjt!
Mi volt ez?
Mi történt?
Segítség! Agatha!
Úristen! Ne!
- Ne! - Mi történt?
Mi az?
Jaj, ne!
Lélegezzünk mélyeket!
Olivia!
- Mi történt? - Lezuhant.
- Mi az, hogy lezuhant? - Vagy lelökték.
- Ki tenne ilyet? - Kitört a nyaka.
Megpróbálhatom újraéleszteni…
Meghalt.
Kapitány!
Hívja a rendőrséget a rádión!
Melyik rendőrséget?
Hogyhogy melyiket?
A tenger közepén vagyunk, Cabo és Mazatlán között. Kit értesítsünk?
Meg ne fázz!
Mindjárt odaérünk.
Mi volt ez?
Felrobbant az antenna?
Részvétem a nővére miatt.
Tudtál aludni?
Jaime Magallón százados.
A Baja California-i ügyészségtől.
Elnézést, van a házban telefon? Itt nincs térerő.
Nem tudom. Nem lakom itt.
Felrobbant az adótorony.
Már jelentettük.
Van egy nyilvános telefon a Tlacuache büfé mellett, az útnál.
Százados!
Most mennem kell, de itt a számom. Hívjon, ha bármiben segíthetek!
Senki nem megy sehová,
amíg ki nem derül, ki vezeti majd a nyomozást.
Hogy? Maguk nem a rendőrségtől vannak?
De igen, csakhogy az incidensre
Cabo San Lucas és a mazatláni kikötő között került sor.
El kell döntenünk, kinek a hatáskörébe tartozik.
Szóval menjen szépen be a villájába, és érezze magát otthon!
Orvos vagyok. Várnak a pácienseim a kórházban.
Valaki majd helyettesíti.
Szerintem félreért valamit. Tudja, ki vagyok én?
Az elhunyt nő férje.
Don Carlos Muñiz, a Muñiz Kórház sebész főorvosa.
Gratulálok a szakmai sikereihez,
de attól még itt kell maradnia.
Van egy javaslatom.
Írja le, mennyi az éves fizetése, és toldja meg egy nullával!
- Eggyel? - Eggyel.
Rendben.
Ennyi az éves fizetésem.
FELEJTSE EL
Seggfej.
Azt hiszem, nem értenek, uraim.
Zuhanyozzanak le, öltözzenek át, és találkozzunk a házban!
Elnézést! Jöjjön, hadnagy!
Igenis, százados! Elnézést!
Felvette a személyzet vallomását?
- Igen, százados. - Helyes.
La Pazba viszem a holttestet.
Amint megvannak az eredmények,
visszajövök, és kihallgatom magukat.
Most mindenki menjen a szobájába!
Senki sem hagyhatja el a villát.
Jó, de én éhes vagyok.
Nem ülhetünk be valahová enni?
Miért kell itt maradnunk?
A hadnagy hoz maguknak ebédet.
Ez hallatlan.
Legalább a kórházat hadd értesítsem!
Mint tudják, nincs térerő, így nem tudok odatelefonálni.
Elnézést!
Indulás!
Mi baja van? Mintha a falnak beszélnénk.
Köszönöm, hogy eljött, hadnagy.
A nővérem előre szólt.
Megjósolta, hogy valaki nem tér vissza.
Ez különös. Mikor mondta?
A jachton célzott rá, hogy valaki meg fog halni,
de azt hittük, csak viccel.
- A hangja… - Tessék?
Nem ön vezeti a Megoldatlan bűntények műsort?
- Az egy podcast. - Á, igen.
Jó rendőr maga. Leleplezett.
Mindig ezt hallgatom a kocsiban. Nagyon jó.
- Gratulálok hozzá. - Köszönöm.
Megiszunk egy kávét?
- Hát… - Menjünk?
Csak ön után.
- Csak tessék! - Menjünk!
Még mindig alig hiszem el.
Pedig már azt hittem, hogy kilábalt a depresszióból.
Elnézést, de miért volt depressziós?
Öt éve autóbalesetben elvesztettük a lányunkat.
Őszinte részvétem.
Miért váltatok el?
Próbáltam utat találni Oliviához, de falakat húzott maga köré.
Nagyon fájt.
De nem akartam élőhalottként tengetni a napjaim.
Vissza akartam őt szerezni, de egy idő után belefáradtam.
Később úgy éreztem, ideje továbblépnem.
Megismertem egy nőt Mexikóvárosban, és lemondtam Oliviáról.
Mocsok.
Annyira nagyon nem erőltethetted meg magad érte.
Vagy igen?
Ne ítélkezz, itt sem voltál.
- Magasról tettél a nővéredre. - Ez nem igaz.
Fogalmad sincs, mi történt.
Mikor hívtad fel utoljára a szülinapján?
Igenis közel álltunk egymáshoz, bár…
- Marha közel. - Kezdtünk közeledni.
Nehogy kihagyjon a végrendeletéből, mi?
- Tudod, miért nem izgat a pénzed? - Miért?
- Úgysem viszed magaddal a sírba. - Hallotta ezt? Megfenyegetett.
- Mi van? - Bizony.
Te vagy az, aki fenyegetőzik.
Mi volt ez?
- Ne! - Maradjanak itt!
- Valaki ránk lőtt! Segítség! - Segítség!
Megint?
- Semmi baj. Nyugi! - Mi történt?
- Mi a baj? - Valaki Naramra lőtt.
- Micsoda? - Gyerünk, csinálj valamit!
- Ki tette? - Jézusom!
- Láttál valamit? - Honnan lőttek?
- Valahonnan onnan. - Semmi baj.
Rendbe fog jönni. De ki a fene lövöldöz?
Semmi baj.
- Segítek. - Lélegezz!
Mi történt?
Lőporos a levegő.
Honnan tudod?
Nem érzed? Innen jön a szag.
Szappanillatot is érzek.
- Tudott erről az ajtóról? - Sok átjáró van itt.
Nem ismerem a ház minden zugát.
Értem.
Agatha kisasszony! Engedély nélkül nem mehet oda!
Maradjanak ott!
- Nem is olyan vészes. - Még el sem kezdtem.
Álljon meg, kisasszony!
- Engedély nélkül nem lehetünk itt. - Szerintem ezt ki lehet nyitni.
Találtatok valamit?
- Beragadt. - Hadd nézzem!
- Hé! - Lássuk!
Kell segítség?
Na, nézzük!
Nincs itt senki.
- Menj! - Én?
- Rajta! - Hát jó.
Jól vagy, Agatha?
Mi ez?
És ez?
Mik ezek a krémek?
Nézzük meg, hová vezet!
Tisztázzunk valamit, Agatha kisasszony!
Itt én vagyok a főnök, de tudom, hogy nem fog leállni.
Eleget hallgattam a műsorát.
Az podcast.
Megüresedett egy nyomozói állás az őrsön.
- Nem keresek munkát. - Magamnak szeretném.
Ha megoldanám az ügyet, a főnök beajánlana.
Jó, és mi közöm ehhez?
Maga igen szemfüles.
Semmi sem kerüli el a figyelmét.
Hálás lennék, ha segítene megoldani.
Honnan tudod, hogy nem én öltem meg?
Bízom a megérzéseimben.
És ha rossz a megérzésed?
Akkor pláne szeretném a közelemben tudni magát.
Rendben. Segítek neked.
Mindenkit ki kell kérdezni.
Majd miután megjött Maga.
- Maga? - Magallón.
Gondold végig!
Ha kihallgatjuk őket,
és az ügy Mazatlánhoz kerül, akkor kezdhetik elölről.
De ha hozzátok kerül, akkor sok munkát megspórolsz Magának.
Ha megoldjuk, elhívlak a podcastomba.
Oké. Lássunk hozzá!
- Mit csinálsz? - Majd elmondom.
Kösz, megoldom.
Hölgyeim és uraim,
Agatha kisasszony meggyőzött arról,
hogy nem kéne magukat olyan sokáig itt tartani.
- Csakhogy megjött az esze! - Bravó!
Nyerhetünk némi időt.
Először is felteszek maguknak pár kérdést.
Ha együttműködnek, elmehetnek, amint megjön a főnököm.
És ha nem működünk együtt?
Akkor itt maradunk, és várunk.
A mazatláni kommunikáció gyorsaságát ismerve
további 24–36 óráig élvezhetjük egymás társaságát.
De hangsúlyozom, hogy a vallomástétel önkéntes és nem hivatalos.
Oké, együttműködöm.
Nagyszerű.
Megkérnék valakit, hogy jegyezzen fel mindent, ami elhangzik.
Majd én.
Remek, köszönöm.
Kezdjük a kihallgatást…
a ház urával?
Vagy menjünk kor szerint?
Vagy legyen az első…
Don Gustavo!
Találkozzunk…
Találkozzunk Don Carlos irodájában!
Don Gustavo!
Kezdjük is el! Agatha, becsuknád az ajtót?
Légy oly kedves!
Don Gustavo, bocsássa meg az indiszkréciómat,
de ön mióta…?
Ha elveszítjük valamelyik érzékszervünket, kénytelenek vagyunk alkalmazkodni.
Igen, igaza lehet.
Hol volt tegnap este, Olivia halálakor?
Visszajöttem a házba.
Örültem, hogy szárazföldet érzek a talpam alatt.
Nem komálom a hajókat.
No meg a nemzet művészét is sikerült jól összepezsgőznöm.
Értem. És mit csinált utána?
Korán ágyba bújtam.
Elindítottam egy sorozatot, de tíz percig sem bírtam.
Aztán robbanást hallottam.
Szerintem rövidzárlat okozhatta.
Köszönöm.
Feltehetek még egy kérdést?
Csak tessék!
Mikor kezdett dolgozni a nővéremnek?
A maga sógora ajánlott nekem állást öt éve.
Vagyis az exsógora.
Egy építkezésen baleset ért, és munkanélküli lettem.
Don Carlos nagylelkű volt, és adott egy esélyt.
Akkoriban senki sem akart alkalmazni, mert…
Értem.
Elnézést, de mikor történt a baleset?
Tíz éve.
November 12-én.
Mikor kérte meg Olivia, hogy cserélje ki a virágokat?
Ragaszkodott hozzá, hogy a maguk érkezése napján lássak neki.
VIRÁGOK - ÉRKEZÉS
Elárulná a teljes nevét?
Gustavo Salinas Esquivel. Alkalmazott és barát.
Köszönjük szépen, Gustavo.
Ez minden. Elmehet.
Elnézést! Köszönöm.
Na.
- Telefonálnom kell. - Nem engedhetlek ki. Maga kinyírna.
Akkor egyedül is megtalálod a gyilkost?
VÁROSI RENDŐRSÉG
- Halló? - Szia, Iris!
- Történt valami. - Mi a baj, szívem?
Csomószor hívtalak. Tegnap este írtál utoljára.
Tudom. Pillanat, és mondom, mi van.
Olyan bizarr ez az egész!
Mi történt?
Olivia meghalt.
- Micsoda? - Vagy megölték.
- Hogyan, Agatha? - Figyelj, kicsim!
Jól vagyok, de kell a segítséged.
Nincs sok időm.
Annyira sajnálom! Mire van szükséged?
Írd le ezeket a neveket, jó? Van papírod?
Pillanat!
Nincs térerő, mert felrobbant az adótorony. Nagyon fura az egész.
Amint megtudok valamit, ígérem, mindent elmesélek, már ha lesz rá mód.
Oké, mondd!
Rendben. Szóval van itt egy Naram. Sonia.
A nővérem üzlettársa volt. Narammal jár.
Mindketten jógáznak. Aztán itt van Olivia exe, Cary, a színész.
Ők a nővéreim barátai voltak. Itt egy orvos is, Figueroa.
Carlosszal dolgozott, de valami gebasz történhetett.
És van itt egy bizonyos Gustavo Salinas Esquivel is.
- Valamint az exsógorom, Carlos. - Oké.
És Doña Cristina, aki egész életében itt dolgozott.
Deríts ki róluk mindent, mert biztos oka van annak,
hogy pont minket rendelt ide Olivia. Nincs most net, mert…
Tudom, hogy nincs sok időd, de biztos jól vagy?
Úgy sajnálom!
Őszintén szólva még sokkban vagyok,
de ki akarom deríteni, mi történt.
Persze.
Na jó. Szeretlek.
Én is téged.
Hívlak, amint tudlak. Szia!
Bocs, halas tacótok van?
Hat.
Megjöttünk.
Oké.
- Köszönöm. - Hoztunk egy kis ennivalót.
Nekem ez nem kell. Hadd vegyek magamnak normális kaját!
Sajnálom, Don Carlos, de nem hagyhatja el a házat.
Majd én összeütök valamit.
Várjon, Doña Cristina!
Nem tudom, mivel kenyerezted le,
de megértetnéd vele, hogy várnak a pácienseim?
Szeretném tudni, hogy Agatha miért mehet ki, míg mi itt rostokolunk.
Már bocs, Agatha.
Mindannyiunknak lenne dolga.
Engem speciel egy forgatás vár.
És Agatha simán elrejthette a pisztolyt.
Azért mehetett ki, hogy ételt szerezzen maguknak.
Amúgy velem volt a lövöldözés alatt.
Én is veled voltam, haver.
Ez igaz.
Akkor mind ártatlanok vagyunk.
Ki hol volt, amikor leadták a lövést?
Én és Naram a fürdőszobában. Láthattad.
Igen, tudom. A többiekre gondoltam.
Én a szobámban voltam. A lövést hallva Soniáékhoz siettem.
Ki nem volt a szobájában?
Türelem!
Figueroa! Don Carlos! Doña Cristina!
Kövessenek az irodába!
Unatkoztam. Néha előfordul.
Ezért takarításba fogtam, a lehető legmesszebb a többiektől,
hogy ne zavarjam őket.
Azokat a fegyvereket tisztogattam.
Carlitos szereti jó állapotban tudni a fegyvereit.
A nagyapjáéi, a forradalom idejéből.
Ezért gyakran tisztítom őket.
Akkor tűnt fel, hogy az egyik hiányzik.
Egy Winchester.
Megrémültem, pláne az után, ami Olivia asszonnyal történt.
Aztán meghallottam a lövést, és kirohantam.
- Egy Winchester hiányzik? - Igen, az.
Egy Winchesterrel nehéz mellélőni.
Tapasztalatlan lövész lehetett.
Jobb lenne biztonságosabb helyre mennünk.
Ha valaki itt puskával szaladgál,
mind veszélyben vagyunk.
Jobb lesz, ha távozunk.
Mondtam már: Magallón százados visszatértéig itt maradunk!
Segítek.
Micsoda készlet!
Még morfinod is van!
Egy jó orvos mindenre felkészül.
Krónikus lábfájdalmam van.
Bevehetném a szobámban a gyógyszerem?
- Hadd segítsek! - Köszönöm.
A nemjóját, de fáj!
Köszönöm.
- Én is megyek. Köszönöm. - Jó.
Szerintem senki sem akar megölni senkit.
Hű, de vág az eszed!
Juliánnak igaza van.
Ilyen puskával nem lehet mellélőni.
Vagyis?
Ez is Olivia játékának a része.
Ez nem tartozik a rendőrségre.
Már bocs.
Ezért küldött a nővérem a Cortés-tengerre.
Hogy legyen időnk megoldani az ügyet.
Neked elmentek otthonról.
Nem. Amikor megjöttünk, épp a virágokat cserélték.
Méghozzá lilákra.
A lila szín egyértelmű üzenettel bír.
Igen, azzal, hogy ki kell pengetnem
több százezer pesót egy rakás nyavalyás gyomért.
Milyen más üzenete lenne? Én csak a számlát láttam.
Szerintem Agatha mond valamit.
Én is színekkel dolgozom a filmjeimben.
A lila a szeszély, a hatalom és a becsvágy színe.
Ezek mind Olivia jellemzői.
Nem. Vagyis de, viszont más kultúrákban, például Kelet-Ázsiában
a lila a szeretetet, igazságot,
szabadságot és megbocsátást jelképezi.
Ez egy újabb perverz Olivia-féle játék.
Szerintem több annál.
Ez a rejtvény kvázi a végakarata.
Azt akarta, oldjuk meg. Azért hívott minket ide.
Szerintem pontosan tudta, mi fog történni.
Mire utal ezzel a szeretettel, szabadsággal, igazsággal, megbocsátással?
Utalt.
Hisz…
Tudott a gyilkossági kísérletről?
Nem tudjuk, hogy az lőtt-e, aki megölte őt.
Szerintem ezzel megadnánk neki a végtisztességet.
- Igen. - Méltó búcsú lenne.
Oldjuk meg, mielőtt Magallón visszatér, különben hiába volt az egész.
A rendőrség nagy ívben leszarja a véleményed, drága Agatha.
De azt nem, ha megtagadod az együttműködést, drága Carlos.
Folytassuk a kihallgatásokat!
Mint mondtam, önkéntes alapon zajlanak.
Ki következik?
Tegnap éjjel nem tudtam aludni,
ezért elpróbáltam a hollywoodi film szkriptjét, amin dolgozom.
Juan Balast nem lehet megzsarolni vagy megfenyegetni.
Ez nem bosszú.
Vagyis dolgoznék, ha nem itt dekkolnék.
Nem jó.
Nehéz szerep, mert egy tipikus kemény zsarut játszom,
de kerülném a közhelyeket.
- Juan Balast nem lehet megzsarolni. - Árnyalni akarom…
Kérem, ne térjen el a tárgytól, uram!
Jó, bocs.
Honnan származol, Naram?
Mexikóvárosból.
De hat évig az indiai Váránasziban éltem, ezért az akcentusom…
Hallottalak Soniával beszélni a jachton.
Mi volt a téma?
Már ezer éve nem beszéltünk.
Azt hittem, nosztalgiázni támadt kedve.
De persze csak a pénzemre ácsingózik.
Azt akarja, fektessek be a pacsulijába, amivel már évek óta házal.
Mondtam neki, hogy rám ne számítson.
- Miről beszélgettetek Carlosszal? - A parfümömről.
Mindenkit ezzel nyüstölök, de senki sem akar segíteni.
Majd sírhatnak, amikor befutok vele!
Naram, honnan ismered Oliviát?
Csak volt rá oka, hogy idehívott.
Az a vicc, hogy sosem beszéltem vele.
Tudod, mi a fura?
Hogy Olivia és Sonia üzlettársak voltak.
Be akartál fektetni a parfümjükbe, és most Sonia rajtad követeli azt a pénzt.
Nem követelte, kérte. De ha ennyire nem hiszel nekem, beszélj vele!
Mit csináltál, amikor lezuhant?
Narammal szeretkeztem.
Isteni szerető. Igazán fantasztikus.
Amikor együtt vagyunk, minden érzékemmel rá figyelek.
Naram, drágám!
Szívem! Hallottad ezt?
Ébredj!
- Igen. - Hol ismerte meg Soniát?
Szerelem volt első látásra.
Amikor két atom egyesül,
még az univerzum sem tudja szétválasztani őket.
Bocs, egy kérdés.
Mit csináltatok a lövöldözés előtt?
Annyira gyorsan történt!
Nem volt elég meleg a fürdőszoba,
ezért kinyitottam a melegvíz-csapot.
Lehunytam a szemem, meditáltunk.
Beszédfoszlányokat hallottam.
Kimentem a fedélzetre.
Olivia is ott volt.
Valakivel vitatkozott,
de nem láttam, kivel.
Hirtelen recsegést hallottam.
Indultam vissza a szobámba, hogy lefeküdjek, amikor…
Nem láttam, ki lőtt rám.
Miből gondolod, hogy te voltál a célpont?
Ki akarna megölni egy jógaoktatót?
És ki akarna megölni téged?
Mit tudom én. Lövésem sincs.
Ezt a rendőrségnek kéne kiderítenie, nem?
Ennyi. Ekkor találtunk rá Oliviára, aki a földön feküdt, holtan.
Figyu, Agatha!
Beszélhetnénk négyszemközt? Csak egy percet kérek.
Kimegyek a mosdóba.
Ezt ne vedd fel, jó?
Kösz.
Figyu, vágom a szitut.
Nagyon bátor, amit csinálsz.
Szerintem igazad van abban,
hogy okkal hívott minket ide Olivia.
Nem én öltem meg.
Hadd segítsek!
Ha már Olivia azt akarta, hogy itt légy,
ideje, hogy megcsillogtasd a színészi képességeidet.
Segíts megtalálni az utolsó nyomot!
Van magánál valami igazolvány?
Nincs.
Nincs? Semmilyen?
Jogosítványod, útleveled sincs?
Vagy kondibérleted?
„Naram G. Martínez”.
- Minek a rövidítése a G? - García.
Muszáj itt lennem? Pocsék itt az energia.
Nem muszáj, csak próbálunk…
Akkor kösz, és…
namaszté!
Árad belőle a zen, mi?
Hazudik. Biztos van nála igazolvány.
- Anélkül nem repülhetett volna ide. - Igaz.
Hozd be Figuét!
- Légyszi! - Guantánamóban képeztek ki?
- Nem lazsálhatunk… - Pedig ránk fér a pihi.
Ezek a fővárosiak nem ülnek meg a seggükön.
Siessen, kisasszony! Nem akarom, hogy kirúgjanak!
Nocsak, nocsak!
Figueroa doki!
Hogy jutottál be?
Csak próbálok besegíteni a nyomozásba.
Tényleg? Talán magánkopó vagy?
Olivia beteg volt?
Nem akarta, hogy kitudódjon.
Mi ez?
Ezeket halva született babáknál adják ki.
De mit keresnek itt?
- Julián erről nem tudhat, jó? - Jó.
Miről nem tudhatok?
Arról, hogy…
Olivia füvezett.
Van ennek bármi jelentősége?
Minden részlet számít, nem?
Túl messzire mentetek.
Letartóztatnálak, hisz engedély nélkül tartózkodtok itt.
De nem fogsz, mert te is azt akarod, hogy megoldódjon az ügy.
Vissza kell mennem a büféhez, hogy utánanézzek valaminek.
Mit tudtál meg?
Gustavo nem hazudott. Tényleg egy építkezésen érte baleset,
méghozzá Carlos egyik kórházában.
Olivia és Carlos szaruhártya-átültetést ígértek neki.
Értem.
Lediktálnék még pár nevet, jó?
Sara Medina. Miguel Ramos.
Pablo Salazar. Ők halva született kisbabák.
Deríts ki róluk mindent, amit tudsz! Lehet, nem lesz könnyű, de…
Halott babák…
Várj csak!
Mi az, Agatha?
GUZMÁNÉK ROMOKBAN: „NEM LEHET GYEREKÜNK.”
Nézz utána Miguel Guzmán kormányzónak
és a nejének, Clarának!
Most mennem kell.
Küldtem egy képet.
Majd ha lesz neted, nézd meg, jó? Szia!
Szívem, jó volt a megérzésed a kormányzóval kapcsolatban.
Régóta próbálkoznak örökbefogadással, és Carlosnak is köze lehet hozzá.
Nézd meg, amit küldtem!
Szeretlek. Sok sikert!
Azt hiszem, megoldottam a rejtélyt.
Az ügyet.
Talán észrevettétek, hogy az antennát megjavították, és már van internet.
Letöltöttem pár képet, amelyeket rövidesen meg is mutatok.
Na, kezdhetjük?
Naram!
Elismételnéd, mit rövidít a G a nevedben?
Mondtam már, hogy a Garcíát.
Naram García Martínez.
Ez nem igaz.
Pár évet visszamegyek az időben, hogy minden érthető legyen.
Amikor az unokahúgom meghalt, kicsit kutakodtam,
és megtudtam, hogy Elisa Renata Godoy vér szerinti lánya volt,
egy kamaszé, aki tragikus módon öngyilkos lett
gyermekágyi pszichózis következtében.
Ismerős a neve? Renata Godoy.
Hát jó.
A legutóbbi események fényében a társammal újranyitottuk az ügyet,
és ezt küldte nekem.
Egy dokumentumot, amelyet Ramiro Manuel Godoy írt alá,
miután a várandós húga, Renata befeküdt a szülészetre.
Itt a betegfelvételi lap.
- Hova akarsz kilyukadni? - Légy türelemmel!
Még bele sem melegedtem.
Ezután megkértem a társam, hogy küldjön egy képet Ramiróról,
amivel feladtam neki a leckét.
De hosszas keresés után megtalálta…
ezt.
Ramiro pincér volt.
Ezt meg hol találtad?
A társam minden helyi jógastúdiót lecsekkolt,
és a közösségi médiában ugye nincs titok.
De ez nem minden.
Olivia számos nyomot hagyott hátra.
A kabinjában halottvizsgálati bizonyítványokat találtam,
köztük Elisa unokahúgomét is.
Csakhogy hét évvel korábbra volt keltezve,
mint amikor meghalt.
Amikor Elisa öt éve életét vesztette,
minden újság címlapon hozta le a képét.
Naram azt hitte, az unokahúga már rég meghalt,
de a kép mást sugallt.
Carlos és Olivia állítólagos lánya kiköpött mása volt Naram húgának.
ÚRI GYÁSZ
Így hát Naram…
megtudta, hogy az unokahúga élt, de időközben meghalt.
Nehéz lehetett feldolgozni.
Válságos helyzetben mindenki másból merít erőt.
Naram igazságot akart.
Bosszút.
Meg akarta érteni, hogy fogadhatta örökbe Olivia az unokahúgát,
ha a baba állítólag nem élte túl a szülést.
De hogy férkőzhetne közel Oliviához?
A felső tízezer egyik tagjához?
Szerencséjére felismerte a fotón a gyászoló anya mellett álló nőt.
Így került a képbe Sonia.
Naram utánanézett kettejük kapcsolatának,
és megtudta, hogy ellenségesség és sérelmek jellemzik.
Rájött, hogy Sonia révén eljuthat hozzá,
de előbb létre kell hoznia egy teljesen új személyiséget.
Beleásta magát a jógába, és bekamuzott egy indiai utat,
amire sosem telt volna neki.
Mindent kiderített
Olivia és Sonia viszályáról.
Mint mondtam, a közösségi médiában nincs titok.
JÓGA
Végül jógaoktató lett, aminek köszönhetően megismerkedhetett
Soniával.
Nem is így történt.
Eleinte egyáltalán nem jött be.
Idegesítő volt.
Amikor rájött, hogy nem tud elcsábítani,
mással próbálkozott.
Egyre ügyesebb vagy.
Sonia! Egy kérdés.
Mennyire utálod Oliviát?
Elmondta, hogyan tenné tönkre Oliviát.
Klassz terv volt, hát belementem.
Ezután elmentünk Oliviához,
és megfenyegettük, hogy mindenről kitálalunk.
De a dolog nem úgy alakult, ahogy vártuk.
Kiderült, hogy Olivia azt hitte, árvát fogadott örökbe.
Számára ez egy sima örökbefogadás volt.
Nem haragudhattam rá.
Megígérte, hogy utánajár az igazságnak, és mindent elmond. Ezért vagyunk itt.
Szerintünk valami piszkos dolog húzódik a háttérben.
Tehát megtudott valamit.
Honnan tudod, hogy nem jártam Indiában?
Indiában
a bal kezet mosdóhasználathoz kötik, így tisztátalannak tartják.
Nem esznek vele.
Még a balkezesek sem.
De ez nem minden. Ennél bonyolultabb a dolog.
Biztos vagyok benne, hogy amikor Naram húga szült,
volt ott egy kedves hölgy,
aki sántított.
Nem rémlik.
Cary!
Köszi.
Tegnap rémesen hasogatott a fejem,
ezért fájdalomcsillapítót kértem Doña Cristinától.
A szobájába mentünk a pirulákért.
Szóba elegyedtünk.
Szaftos sztorikat meséltem neki
a sorozataim, szappanoperáim és filmjeim forgatásáról.
Kegyed játszott a Kabaréban?
Csak beugró voltam párszor.
- De… - Doña Cristina! Ezzel sosem dicsekedett.
- Hogy maga milyen szép volt! - Köszönöm.
- Igazi díva. Kiköpött María Félix. - Ugyan!
Hirtelen elszédültem,
és le kellett dőlnöm.
Doña Cristina nagyon figyelmes és kedves volt.
Megengedte, hogy az ágyán pihenjek.
De valójában más szándékkal mentem oda.
Cary színészi képességeinek hála
megtaláltuk a kirakós hiányzó darabját.
Ennek a kis felfedezésnek köszönhetően tudtuk meg, hogy Doña Cristina
jelen volt a szülésnél.
Nagyon sajnálom.
- Nyugalom! - Tegye le a puskát!
Kár a gőzért, Doña Cristina.
Reggel kiürítettem a tárat.
Áradt magából a lőpor és a Maja szappan bűze.
Az igazolvány, amit Cary talált,
megerősítette, hogy szociális gondozóként dolgozott a Muñiz Alapítványnál.
Egyedülálló anyákkal foglalkozott.
Adja ide a fegyvert, és ne mozduljon!
Le kell tartóztatnom.
Akkor vált gyanússá,
amikor elcsíptem pár szót a Carlosszal folytatott beszélgetéséből.
Nagyon érdekfeszítő szóváltás volt.
Hívott a kórház. Korábban jött.
El kell menni a babáért. Guzmán kiakadna, ha későn kapnák meg.
A felesége semmit sem tud.
Carla Guzmánnak mindene megvan, egy dolgot kivéve:
nem lehet gyereke.
Egy szóra, legyen szíves!
Várj csak!
Amikor megtudtam, ki Naram,
összeállt a kép.
Carlos nem csupán az egyik legnagyobb kórházlánc tulajdonosa,
hanem széles körben elismert nőgyógyász is,
akinél hazánk legbefolyásosabb hölgyei fordulnak meg.
A terv tökéletes volt.
Doña Cristina az egyedülálló anyák bizalmába férkőzött.
Ő közölte velük életük legfájdalmasabb hírét.
Carlos pedig a befolyásos ügyfeleinek adta a csecsemőket,
akik kisebb vagyont fizettek értük.
De ezúttal nem egy ügyfélről volt szó,
hanem Oliviáról.
Miért tette?
Főnök! Százados!
Mi csak úgy cseverészünk, hogy elüssük az időt.
A vendégek úgy döntöttek, önként beszámolnak…
Pofa be!
Igenis!
Eddig világos, de ki akart megölni? Ki lőtt ránk?
Megölni?
Valaki magukra lőtt?
- Igen… - Mi az istennyila folyik itt?
- Szabad egy szóra, százados? - Persze.
Na?
Elsütöttek egy fegyvert, de nem nagy ügy.
Agatha mindenkit kikérdezett a történtekről.
Mindennek az elhunyt nőhöz van köze.
Erre magunk jöttünk rá, bármilyen papírmunka nélkül.
Csak mondom.
Akkor most szépen árulják el,
hogy ki sütötte el a fegyvert!
- Szabad? - Tessék!
Olivia mindnyájunkat okkal hívott ide.
De Doña Cristinát elsősorban Naram jelenléte zaklatta fel.
Nyilván felismerte, és önvédelemből el akarta tenni láb alól.
Doña Cristina úgy ismeri a villát, mint a tenyerét.
„Doña Cristina mindenkit a szobájához kísér.”
Visszamentem, hogy kiderítsem,
hová vezet a Naram és Sonia szobájából nyíló járat.
Nos, kettőt találhatnak.
Ezért ragaszkodott hozzá, hogy Naramék aludjanak ott.
Nagyon érdekes mesét szőttél,
de mondd csak, leányom, tudsz ebből bármit bizonyítani?
Fogjuk rá.
Egy pillanat!
Sietek, uram.
Mi a helyzet, százados? Sok a munka?
Kussoljon!
Lehet, hogy nem látszik, de iszonyú zabos vagyok.
Már jövök is, százados.
Csak egy percet kérek.
Azt már tudják, ki fogja vezetni az ügyet?
Mindent a maga idejében.
Ezek a kütyük jó szolgálatot tesznek a nyomozásaim során.
Amikor Doña Cristina átköltöztetett,
visszamentem Naramék szobájába a holmimért.
Ezt a tollat a hálószobájukban hagytam.
- Szerinted be akar jelenteni valamit? - Sok idő telt el.
- Történhetett valami? - Kétlem.
Csak feltűnési viszketegsége van.
Ezt a kémórát pedig a folyosón hagytam.
Megnézzük a felvételt, százados?
Ez a bizonyíték jogilag érvénytelen.
Lássuk!
Itt a folyosó.
Carlos keze is benne volt a dologban,
de ő túl gyáva egy merénylethez.
Az ő feladata a figyelemelterelés volt.
Megiszunk egy kávét?
Nekem jólesne.
Csak tessék!
Menjünk!
Na és…
itt a hálószoba. Beüzemelem a kamerát.
Nem készült intim felvétel, de azért bocs a kukkolásért.
Kicsit előretekerek.
Ez az.
Ekkor történt a lövés.
Mindjárt láthatjuk, ahogy Doña Cristina előbújik a szekrényből, és lő.
Itt is van.
Kilép a szekrényből.
Az első lövést elvéti.
- Az eszem megáll! - A másodikat is.
És szerencsére a harmadikat is.
Ki hitte volna?
Ez bárki lehet.
Igen, bárki, aki rózsafüzért morzsol, amikor ideges.
Ugye?
Ugyanis ha ráközelítünk, és megállítjuk…
Tessék.
Mindenki gyanús, aki lőporbűzt és Maja szappan szagot áraszt.
És mindenki, aki rosszul céloz,
mert remeg a keze a gyógyszertől, amit szed.
Leesett a vérnyomásom.
Jöjjön, üljön le!
Segítek. Lélegezzen!
Nem hagyom, hogy baja essen. Pihennie kell.
Nem érdekel, ha meg is próbálnak állítani.
Orvos vagyok, és feljelenthetem hivatali visszaélésért.
Elkísérem a szobájába.
Ne feledje,
hogy körbevettük a házat! Ne csináljon butaságot!
- Hadd segítsek! - El a kezekkel, seggfej!
Menjen csak!
Tehát…
azt állítja, ők ölték meg Oliviát?
Nem.
Szerintem Olivia öngyilkos lett.
Végstádiumú rákja volt.
Láttam, amikor parókát húzott,
de nem tettem szóvá, mert nem akartam megbántani.
Igazam van, Figue?
Olivia nagyon rosszul volt.
A daganat a tüdejéből átterjedt a gerincére. Iszonyú fájdalmai voltak.
Egyre erősebb fájdalomcsillapítókat kért.
Titokban járt kemoterápiára, de a kérésére elkísértem.
Carlosnak fel sem tűnt, annyira elhidegültek egymástól.
Egyvalamit nem értek.
Ha tudott Carlos és Cristina üzelmeiről,
miért nem jelentette fel őket?
Az nem olyan egyszerű.
Carlos nagy hatalommal és jó kapcsolatokkal bír.
Csírájában fojtotta volna el az ügyet.
De a nővérem okosan játszott.
Mindent kitervelt.
Szándékosan küldött minket a tenger közepére, két joghatóság határára.
Ezzel időt nyert nekünk az ügy megoldására,
és megakadályozta, hogy Carlos Clara Guzmánnak adhassa a babát.
Olivia nem akarta, hogy végignézzük a haldoklását,
ezért ő döntött a búcsú körülményeiről.
Úgy ment el, ahogy élni is szeretett:
játékosan, talányokkal körülvéve.
Mindent gondosan kitervelt.
Sajnálom.
Elintézte, hogy ne tudjunk telefonálni.
Valakit megbízott az adótorony felrobbantásával.
Igaz, Gustavo?
Olivia asszony mindig nagyon jó volt hozzám.
Bármit megtettem volna érte.
Jó? Akkor így csináljuk.
Carlos szaruhártya-átültetést ígért Don Gustavónak.
De nem került rá sor.
Ellenben Olivia betartotta a szavát.
Elintézte nekem a műtétet.
Hát örömmel segítettem neki utolsó kívánsága teljesítésében.
Hé, nem is vak!
Szóval,
nem tudhatjuk pontosan, mi történt Oliviával,
de az biztos, hogy fontos üzenetet hagyott a virágokkal.
Szeretet, igazság, megbocsátás, szabadság.
Szerette a lányát.
Az utolsó tettével igazságot próbált tenni,
hogy mással ne történjen meg, ami veled.
Ha ezzel elnyeri a bocsánatod, szabad lesz, és elbúcsúzhat.
Olivia tudta, hogy csak a szerettei tárhatják fel Carlos disznóságait.
Hadnagy, bilincselje meg az urat
robbanóanyaggal való visszaélés és rongálás miatt!
Gustavo nem tett semmi rosszat. A nővéremnek segített.
Ha nem nyugszik meg, letartóztatom.
- Tartóztassa le Cristinát és Carlost! - A maga idejében.
Hát, idő van.
- Megszöknek. - Micsoda?
Eredjen utánuk, seggfej! Nyomás!
Most mi van?
Azt parancsolta, hogy bilincseljem meg.
Hát megtettem.
Megbilincseltem, ahogy kérte.
Talán már utol sem érnénk őket.
- A korukhoz képest gyorsan futnak. - Azt mondod?
- Hoppá! Visszaszívom. - Elnézést!
Szóljon az őrsnek, hogy meglógnak a jachttal!
Az a mocsok otthagyja a nőt.
Bocs, mondanék valamit…
- Ez szökési kísérlet! - Kapjuk el őket!
Igazán felsegíthetné a nénit.
- Szegényke olyan öreg! - Hahó!
Olivia egy másik bombát is elhelyeztetett.
Számított rá, hogy Cristina vagy Carlos felhúzzák a nyúlcipőt,
ezért gondja volt rá, hogy ne jussanak messzire.
Elindultak.
A gépházban van a bomba,
de mivel a jacht most már Agatha kisasszonyé,
kell az engedélye.
- Persze, csapassuk! - Akkor indulás!
- Levettem a bilincset. - Biztos? Nagyon fasza kis jacht.
Csak a gond van vele.
Szabad, százados?
Ez felettébb szokatlan ügy, de meg kell állítanunk őket, hát rajta!
- Csak tessék! - Kisasszony!
Naram!
Megtennéd?
Biztos?
Hát jó.
Namaszté!
Mehet?
Három,
kettő,
egy.
A vízbe ugrik?
Mint egy kibaszott csótány!
Talán nem ez a legalkalmasabb pillanat,
de hol találom a kunyhó kulcsát?
A kunyhóét?
Tudod, mi a legszomorúbb az egészben?
Mindvégig szerettem a nővéredet.
- Akkor miért hazudtál neki? - Nem tudom.
Talán nem volt elég alapos a kutatásod.
Induljunk, Julián!
Figyi, kösz mindenért.
Köszönöm, hogy segítettél a nővéremnek.
- Várlak a podcastban. - Oké.
Indulás!
Ég veled, Olivia!
Sokkal jobban szeretlek, mint gondolnád.
OLIVIA HERNÁNDEZ GALLEGOS „TUDOD, HOGY SZERETLEK”
Renata, hugi!
Ő Elisa, a lányod.
Most már örökre együtt lesztek.
RENATA GODOY MANZANO „EMLÉKED ÖRÖK”
Köszönöm.
Figyu, gyerekek, engem vár egy forgatás.
- Mennem kell. Induljunk! - Oké.
Min dolgozol? Egy szappanoperán?
Nem szappanopera. Film.
Ejha!
Egyetlen szappanoperában játszottam.
Visszamész a városba?
Még mindig van egy kérdőjel az ügyben, aminek a végére kell járnom.
Ő ki?
Iris. Figue.
Iris a társam.
Megszerezte a nővérem boncolási jegyzőkönyvét.
Az áll benne, hogy Olivia
nagy koncentrációjú morfinnal a vérében halt meg.
Ezt a morfint a jachton adhatta be neki
valaki.
Micsoda készlet!
Még morfinod is van!
Olivia imádta a titkokat.
Főleg másokéit.
Amikor megismertem, Carlos kórházában dolgoztam.
Mexikó legfiatalabb sebésze voltam.
De egyik nap egy buliból riasztottak sürgős császározás miatt.
Hiba volt bemennem.
Az a nő egy rutinműtétbe halt bele.
Teljesen összetörtem.
Erre Carlos…
pénzt kínált, hogy hallgassak.
Azt mondta, milliókat veszítene, ha kiderülne az igazság.
Le voltam döbbenve.
Carlos volt a legnagyobb példaképem.
Olivia meggyőzött, hogy valami jó dologba fektessem a pénzt,
ezért nyitottam egy nőgyógyászati klinikát.
Elfogadtam a csekket, nem tudván, hogy Olivia majd behajtja a szívességet.
Amikor ismertette a tervét,
azt javasoltam, inkább jelentse fel Carlost,
mert így túl sok a bizonytalan tényező.
De neki nem lehetett ellentmondani.
Megkért, hogy segítsek neki.
A morfin ellazította, és enyhítette a fájdalmait,
de valahogy el kellett érnie,
hogy mindenki azt higgye, megölték.
Ezt akarom, és punktum.
Carynak igaza volt.
Beszélt valakivel.
Ha túléled az esést…
Velem.
Rendben.
Köszönöm.
Remélem, hogy hatott a morfin.
Könyörületből tettem.
Feljelentesz?
Úgy volna helyes, nem?
Ha kell, viselem a következményeket.
Nekem elég, hogy tudom, ki ölte meg a nővérem.
És hogy ez volt a végakarata.
Ne aggódj!
Ő mindig a maga feje után ment.
Képzeld, lett egy palotánk.
- Mi? - Gyere, nézzük meg!
Hű!
CARMEN POSADAS REGÉNYE NYOMÁN
A feliratot fordította: Somogyi Tímea