Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Gata? - Stai puțin!
Haide!
Bun-venit la podcastul vostru preferat,
Crime neelucidate.
Microfonul e departe.
În acest episod, veți avea parte de o nouă aventură.
Ca în fiecare săptămână, vă invităm să vă cufundați în noi mistere,
care pot fi deslușite
numai dacă sunteți suficient de atenți la detalii.
Sunteți gata să auziți cele mai fascinante povești?
Să vă puneți în locul protagoniștilor și să le descoperiți secretele?
Adevărul se transformă și se schimbă tot timpul.
Așadar, îl putem dezvălui numai dacă observăm îndeaproape.
Dacă ținem ochii larg deschiși.
Misterele sunt pretutindeni, dar indiciile lor trec neobservate.
Dar, cu ajutorul nostru. veți dezvolta al șaselea simț.
Veți reuși să le identificați și, desigur, să le elucidați.
Nimic nu va mai fi la fel.
Vă invităm să vă lăsați iar surprinși.
Dar nu uitați, trebuie să fiți foarte atenți!
Rămâneți alături de noi, la Crime…
Deschid eu.
Bună ziua! Pentru Agatha Hernández.
- Agatha, e pentru tine! - Semnați aici, vă rog!
- Gata. Mulțumesc! - Pa!
- Cine era? - Nu știu, un curier.
Ce e?
INVITAȚIE MORTALĂ
LOS CABOS, MEXIC
- Bună, iubito! - Bună! Ai ajuns?
Da, sunt aici.
- Toate bune? - Da
Apropie-te de sora ta!
- Poate că nu trebuia să vin. - O să fie bine.
Are nevoie de tine.
E sora ta vitregă.
Nu pot să cred că nu v-ați mai văzut de atâta timp!
Tocmai asta mă sperie.
Știi că te ajut cu orice ai nevoie.
Suntem o echipă, nu?
Sper să n-am nevoie de ajutorul tău.
Pregătește-ți pixul și ceasul!
Mulțumesc!
Agatha!
Bună, Carlos!
Ce bucurie!
- N-ai mai fost de mult aici. - De cinci ani.
- De la… - Înmormântare.
Bun-venit la un alt joc al surorii tale!
Despre ce e vorba?
Credeam că e o urgență personală, dar se pare că nu suntem doar noi.
„Căsnicia noastră e una dintre cele mai proaste afaceri…”
„O ultimă noapte împreună”? Adică…
Nici vorbă!
Au trecut ani de când n-am mai avut o asemenea noapte cu ea.
E ultima roabă cu flori.
Schimbă florile?
Stai! Trebuie să răspund, mă sună de la spital.
Dar intră și fă-te comodă!
Bună ziua! Da, domnule guvernator.
Nu vă faceți griji, totul e în regulă.
Calmează-te, te rog!
Nu mă pot calma.
M-au sunat de la spital, să-mi spună că a venit mai devreme.
Liniștește-te! Știi cum se întâmplă.
- Da, dar cineva trebuie să meargă. - N-o putem lăsa pe Olivia singură aici.
Bună ziua, dnă Cristina! Ce mai faceți?
Ce s-a auzit?
Merg să văd ce s-a întâmplat.
Idiotule!
E totul în regulă?
Da, am răsturnat din greșeală acest totem…
de la mijlocul secolului.
Sora ta mi-a vorbit despre tine. Ți-am ascultat podcastul.
- Da? - Olivia se laudă la toți.
- Bine. - Pedro Figueroa.
Mi se spune Figue.
Nu-mi pasă!
Îmi pare bine.
Știu! Da, știu.
Acum, că ne-am cunoscut, știi de ce suntem aici?
E o invitație criptică, nu?
Toți ne întrebăm același lucru.
E o chestiune personală!
Ce soluție de rahat!
Da, știu ce scrie în contractul meu, dar trebuie să-mi rezolvi problemele!
Atunci, fă-o!
Da, fă orice e nevoie!
Nu-ți spun unde sunt, idiotule.
Da, te sun mai târziu. Bine.
Nu, rezolv-o! Pa!
- Agi! - E totul în regulă? Bună!
Am de-a face cu toți…
- Da. - Mai bine schimbăm subiectul.
Frate! Nu te-am mai văzut…
De când m-a părăsit sora ta.
Nu, de la ultima ta telenovelă.
Serial.
- Ce? - Nu mai joc de mult în telenovele.
- Scuze, nu știam. - Nu-i nimic.
Ți-am văzut podcastul.
Adică l-am ascultat!
- Serios? - Cât mister!
- Le rezolvi, nu? - Da, Crime neelucidate.
Da, ești mare vedetă.
Surioara ta a trimis podcastul la toată lumea.
„Ascultați-o!” Iar eu: „Da, am ascultat-o!”
- Serios? - Da.
Apropo, ai văzut-o?
- Nu. Tu? - Nu.
Toată lumea ciocnește un pahar.
- Toată lumea? - Doar știi.
Ce invitație ciudată!
Să mergem!
Trebuie să zburăm, să visăm, să trăim, să simțim, să fim…
Mă împart între proiecte, mă străduiesc.
- Mulțumesc! - Alimentația e vitală în yoga.
Nu, doctore?
- Alimentația e fundamentală… - Somnul e cel mai important. Nu?
- Fără somn, corpul… - Mereu spui asta.
- Somnul… - Da, desigur.
Dar cele mai importante sunt visele noastre.
Ce frumos vorbești, iubitule!
Odihna e partea care…
- Cary! - Sonia!
- Nu pot să cred! - Dragă…
El e Cary, dragă, actorul despre care ți-am spus.
El e Naram, iubitul meu.
Ce nebunie! Ai și tu invitație?
Bună ziua!
Bun-venit tuturor celor care s-au lăsat amăgiți de Olivia!
Figue, ce bine că ai venit!
Cum merge sanatoriul?
Clinica.
Bine, mulțumesc!
Sonia, la fel de frumoasă!
- Tu ești instructorul de yoga? - Dle Carlos!
Dna Cristina ne transmite tuturor un mesaj de la Olivia.
„Bun-venit tuturor la Vila Elisa!
Abia așteptam să vă văd pe toți!
N-o să regretați că ați venit.
Ne vedem pe iaht la cină.
E ultimul cadou de la fostul meu soț.”
Mi-a luat-o înainte.
„Știu că abia ați aflat, dar nu vă faceți griji!
După cum știți, nu e primul meu divorț.
Vă aștept diseară, pe iaht.
Să vă luați pijamale! Dormim la bord.
Până atunci, dna Cristina vă conduce în camerele voastre.”
Dnă Cristina, eu mi-am ales deja un dormitor.
Nu vă faceți griji, dră Agatha!
Gustavo o să vă mute lucrurile.
Mergem?
Haide, Gustavo!
Ne-au pus să mergem până aici…
Doamna a zis „Vila Elisa”.
Nu se numea Vila Muñiz?
Cred că i-au schimbat numele.
Elisa a fost adoptată de Carlos și Olivia.
Or fi numit-o după ea.
Biata de ea, da…
Elisa a murit acum cinci ani într-un accident de mașină.
Atunci am văzut-o ultima dată pe Olivia.
Mă scuzați, dnă Cristina!
- Unde e Elisa? - Vino! Îți arăt eu unde e.
Bună, nepoată! Mi-e dor de tine.
Casa pare goală fără Elisa.
- Și Olivia? - N-am văzut-o.
Invitația asta e foarte ciudată.
Când o vezi, s-o filmezi cu pixul sau ochelarii,
s-o văd și eu în toată splendoarea ei.
- Nu știu. - Cum să nu!
N-o să pot face asta, iubito.
Mi-am încercat și eu norocul.
- Nu vreau să ratez bârfa! - Îți spun de îndată ce aflu.
- Te sun mai târziu, da? - Bine.
- Pa! - Ai grijă de tine!
V-am adus un măr și niște ceai, în caz că vă e foame.
Mulțumesc!
Ce plăcere să vă văd!
Sora dv. și Carlos v-au dus dorul.
E nou, nu?
Pe jumătate nou și pe jumătate orb.
Carlos l-a găsit în spital și l-a adus aici.
Dnă Cristina, îmi lipsește o valiză.
Avea niște lucruri. Am lăsat-o în…
De parcă ar putea pierde ceva.
Mă scuzați! Sunt Agatha. Mi-am lăsat…
Scuze, eu doar…
Corpul e cel care spune minții
ce miros ar trebui să simtă.
Da, frumoaso.
O avea vreo veste pentru noi?
- A trecut mult timp, nu? - Da.
- Ceva special? - Nu cred.
Cred că vrea mereu să atragă atenția.
- Trebuie să lucreze la asta. - Mai încet, să nu ne audă!
Concentrează-te!
Nu, nu mă întorc curând.
De fapt, acum…
- Ce priveliște! - …o să rămân fără semnal.
Să mă aștepte dacă vor să câștige un Emmy!
- Ce rochie frumoasă! - Mi-a dat-o sora mea.
Îți stă bine.
Ea deține toată plaja?
Am ajuns. Mulțumesc!
E foarte drăguț.
Ce iaht spectaculos! Ce faci, Carlos?
Iată, au venit toți!
- E sora Oliviei. - Nu prea seamănă.
O să aflăm care e surpriza.
Bun-venit, dragilor!
Bună!
Nu mă așteptam să fiți atât de eleganți!
Sau cu atâta distincție.
Toată frumusețea asta merită un toast de bun-venit. Pentru voi!
Mulțumesc că mi-ați acceptat fără ezitare invitația!
Noroc!
Voi mi-ați fost sprijin la bine și la rău.
Astă-seară, veți afla cât de importantă e prezența voastră.
Noroc!
Cred că e timpul să spun câteva cuvinte.
N-aș fi crezut…
- Mă scuzați, domnule! - E totul în regulă.
- Gata, hai! Sunt doar pahare. - Nu ești bun de nimic!
Doar pahare? Nu le-ai plătit tu.
Carlos, n-oi cumpăra eu pahare fine, dar măcar mă țin de cuvânt. Te rog!
- Vai de mine… - Bine, gata.
Coboară! Sigur e nevoie de tine.
- Sunteți bine? - Da.
- Căpitane, să mergem! - Da, domnule.
- E bine. - Noroc!
Noroc!
FINAL FERICIT III
Am multe povești de la ultima filmare.
- Cum e să mori? - E groaznic!
Vi-l prezint pe Wallace Docks, prieten drag și bucătar renumit,
care a venit din Los Angeles să ne răsfețe în această seară specială.
M-a costat o avere.
- Vă făceam eu quesadilla. - Ce amabil ești!
Așa era și la pat.
- Să ciocnim! - Noroc!
Spune-ne, Cary!
Vorba maestrului Stanislavski:
„Iubește arta din tine însuți!”
- Sau cum spunea Shakespeare… - Gata?
- Pot să vorbesc? - Sigur, te rog!
Cred că a sosit momentul
să aflați motivul acestei reuniuni.
Sunteți oameni cu experiență.
Ați trăit multe.
Nu-i așa, surioară? Nu filmăm.
Dar ne-am adunat astă-seară fiindcă…
v-am pregătit o surpriză.
Pe care vă asigur că n-o veți uita.
Sper să vă placă!
Iar eu zic să vă bucurați, că nu știți când vă sună ceasul!
Și cine știe?
Poate că, după seara asta, nu veți reveni toți pe uscat.
Suntem în largul mării.
Vă asigur c-o să devină interesant!
Sigur!
E unul dintre jocurile tale, Olivia. De aceea suntem aici, nu?
Nu.
E absolut real, Cary.
Fiecare dintre voi are destule motive ca să-l vrea mort pe cel de alături.
Trebuie doar să aflăm cine e capabil s-o facă.
De exemplu, de când a murit Elisa,
sora mea a devenit singura mea moștenitoare.
Iar unora nu le convine.
Dacă mor, ea devine cea mai bogată persoană de la masă.
Carlos, pari foarte tăcut.
Întreci limita.
Nu cred. Cel mai ușor ar fi s-o aruncăm peste bord.
În locul tău, surioară, mi-aș încuia ușa.
Nimeni nu m-a urât atât de pătimaș ca tine, dragă Sonia.
Îmi amintesc seara când Carlos m-a observat.
Nu puteai suporta ca iubitul tău și principalul investitor în parfumul tău
să fie atras de partenera ta.
Erai furioasă!
Carlos e singur și tu uite cu cine ești!
- Nu îndrăzni! - Sau ce?
Mă omori?
Și tu, Naram?
O iubești suficient cât să-l omori pe cel care a rănit-o cel mai mult?
Fiindcă ea spune că ești marea ei iubire.
Cary, iubitul meu…
Fostul meu iubit.
Spune-mi, pentru ce atâtea filme și atâta succes?
Ca să-ți distrugi cariera jucându-te cu arma pe platou?
Cum îi înapoiezi lui Carlos averea cheltuită pe avocați?
Nu ți-ai plătit datoria.
Ai putea s-o ștergi definitiv în seara asta, nu crezi?
Încă o persoană cu probleme nerezolvate.
Bună, Figue! Ce cauți aici?
Știați că Figue a lucrat pentru Carlos într-un spital?
Nu știați?
Știți de ce a demisionat?
Eu știu.
Numai eu știu de ce.
Nu-i așa?
Carlos n-a rezolvat încă problema.
Banii pe care ți i-a dat nu garantează că-ți ții gura.
Ajunge, Olivia!
Asta e între mine și Figue.
Ciocu' mic, Carlos!
Ți-a păsat mai mult de bani decât de medicină.
Și de familia ta.
Și de mine.
Și de fiica ta.
Nu e amuzant.
- O să te amuzi în curând. - Potolește-te!
Dacă credeți că e un joc, o să vă convingeți că nu e.
Sper să vă dați seama astă-seară
cui să-i cereți scuze și cui să-i spuneți adio.
Eu știu deja.
Vă doresc același lucru!
Și vă mulțumesc!
Mulțumesc mult că ați venit!
- Noapte bună! - Oli…
Vorbea serios?
Nu știu ce să spun. Ce a apucat-o?
- Ce i-am făcut? - Sunt confuz.
Fumez doar uneori.
Îmi calmează nervii.
Asta spui mereu.
Serios?
Ce memorie bună ai!
Îmi cer scuze pentru circ. Iartă-mă dacă te-am jignit!
Îmi spui ce se petrece?
Aș strica tot hazul.
Vino încoace, surioară!
Închide ușa!
Mi-aș dori să-mi citești gândurile acum.
Nu ți-am înțeles durerea după moartea Elisei.
- Nu m-ai lăsat să te sprijin. - Știu.
Într-un fel, de aceea ești aici.
Ce vrei să spui?
Ești fată deșteaptă, o să-ți dai seama.
E în regulă.
Important e că ne-am revăzut…
și că suntem aici.
Știi cât de geloasă am fost când te-am cunoscut în Mexic?
Ce?
Eu am fost încântată.
Mi-am dorit mereu o soră mai mare.
Fumez doar uneori, îmi calmează nervii.
Ce vrei?
- Ce faci? - Desenez.
Vino!
Îți plac florile?
Uite!
Asta e pentru tine.
Nu uita că te iubesc!
Și eu, pe tine.
Și chiar am vrut să-ți fiu alături după ce a murit…
Elisa.
Nu se știe când e cel mai bun moment să ajuți.
Auzi?
Pot să iau una?
Ia câte vrei!
E TOTUL BINE, SCUMPO?
IARTĂ-MĂ, A FOST O ZI FOARTE CIUDATĂ…
E doar un milion!
Nu asta mă interesează. Eu ce am de câștigat?
- Cum adică? - Da.
O să devii parte din ceva foarte important, parfumul meu!
În plus, mi-ai promis înainte s-o cunoști pe Olivia.
Te rog, mi-am schimbat părerea. Treci peste!
Nu numai asta ți-ai schimbat.
Nu, Carlos?
Cine e acolo?
Bună!
Păi…
Cât e ceasul?
Am adormit. Ce nătângă!
Noapte bună!
Ce s-a întâmplat?
Ce s-a auzit?
Ajutor!
Agatha!
Doamne, nu!
- Nu! - Ce e?
Ce?
Vai, nu!
Respirați, oameni buni!
Olivia!
Olivia?
- Ce s-a întâmplat? - A căzut.
- Cum adică? - Sau a fost împinsă.
- Cine ar fi împins-o? - Are gâtul rupt.
Pot încerca s-o resuscitez, dar…
n-o putem salva.
Căpitane!
Cheamă poliția prin stație!
Care poliție?
Cum adică?
Suntem în largul mării, între Cabo și Mazatlán. Ce facem?
E frig.
Mai avem puțin.
Ce s-a auzit?
A explodat antena?
Condoleanțe pentru sora dv.
N-ai dormit?
Căpitanul Jaime Magallón, de la procuratura din Baja California.
Mă scuzați, aveți telefon în casă? Nu e semnal aici.
Nu știu, nu locuiesc aici.
A explodat turnul pentru antenă, am anunțat deja compania.
E un telefon public la bodega Tlacuache, lângă drum.
Căpitane!
Trebuie să plec,
dar vă las numărul meu dacă vreți să vorbim.
Regret, dar nu pleacă nimeni până nu aflu cine preia ancheta.
Lămuriți-mă! Nu sunteți de la poliție?
Ba da, dar incidentul a avut loc
între Cabo San Lucas și portul din Mazatlán.
Trebuie să stabilim cine se ocupă de caz.
Vă sfătuiesc să vă faceți comod. Vorba aceea, simțiți-vă ca acasă!
Sunt medic și am pacienți de îngrijit la spital.
Găsiți-vă un înlocuitor!
Cred că nu m-ați înțeles.
Știți cine sunt?
Soțul decedatei.
Domnul Carlos Muñiz, chirurg-șef la Spitalul Muñiz.
Felicitări pentru succes și reușite, dar trebuie să rămâneți aici.
Vă rog ceva.
Scrieți-vă salariul anual și adăugați un zero!
- Unul? - Da.
Foarte bine.
Salariul meu anual.
NU
Ce bufon!
Nu cred că înțelegeți, oameni buni.
Faceți duș, vă schimbați și ne vedem în casă!
Mă scuzați!
Hai, locotenente!
Da, căpitane. Mă scuzați!
Ai luat declarații de la echipaj?
- Da, căpitane. - Bun!
O să duc cadavrul în La Paz.
După ce primesc rezultatele, mă întorc să vă iau declarațiile.
Acum, vă vreau în camerele voastre.
Nu iese nimeni din vilă!
Da, dar mie mi-e foame. Putem merge să mâncăm ceva?
Cum adică nu putem pleca?
Locotenentul vă comandă prânzul.
E inacceptabil!
Măcar lăsați-mă să anunț spitalul!
După cum știți, nu există semnal, deci nu-i pot contacta.
Mă scuzați!
Să mergem!
Ce e cu el?
Nu ascultă de nimeni!
Mulțumesc c-ați venit!
Sora mea ne-a avertizat.
A zis că cineva nu se mai întoarce.
Ciudat! Cum așa?
Ne-a adunat pe toți și ne-a prevenit,
dar am crezut că e o glumă proastă.
- Vocea dumneavoastră… - Poftim?
Nu realizați emisiunea Crime neelucidate?
- E un podcast. - Corect.
Sunteți un polițist bun, m-ați descoperit.
Îl ascult mereu în mașina poliției, e foarte interesant.
- Felicitări! - Mulțumesc.
Bem o cafea?
- Păi… - Mergem?
După dumneavoastră!
- Mergem? - Mergem.
Tot nu-mi vine să cred.
Da. Exact când credeam că iese din depresie…
Mă scuzați, dar de ce era deprimată?
Ne-am pierdut fiica acum cinci ani, într-un accident de mașină.
Îmi pare foarte rău.
De ce ați divorțat?
Am încercat să mă apropii la început, dar parcă mă izbeam de un zid.
M-a durut mult.
Simțeam că viața mea nu se putea sfârși acolo.
N-am vrut să renunț la planul meu de a o recupera, dar…
a fost inutil.
După o vreme, am decis să-mi continui viața.
Am cunoscut o altă femeie și acolo s-a terminat totul.
Ticălosul…
Planul tău de a o recupera a fost cam șubred, nu crezi?
Nu mă judeca! N-ai fost acolo.
- Ți-ai abandonat sora. - Ba nu.
Nici nu știi ce s-a întâmplat.
- Nu? Când ai sunat-o de ziua ei? - Nu vorbeam, dar eram unite.
- Ce legătură fantastică! - Ne apropiam.
- Ca să nu te uite în testament. - Știi de ce nu-mi pasă de banii tăi?
- De ce? - Fiindcă nu te salvează.
Ați auzit? A fost o amenințare.
- O amenințare? - Da.
Nu cumva tu mă ameninți? Domnule…
Ce s-a auzit?
Nu!
Nu vă mișcați!
- Trage în noi! Ajutor! - Ajutor!
Iar?
- Gata, stai! - Ce s-a întâmplat?
Cineva l-a împușcat pe Naram.
- Poftim? - Haide, fă ceva!
- Ce? Cine a fost? - Dumnezeule!
- Ați văzut ceva? - De unde s-a tras?
- Dintr-acolo. - E în regulă.
O să-și revină.
O împușcătură?
Totul o să fie bine.
- Gata. - Respiră!
Ce e?
Aerul e plin de praf de pușcă.
De unde știi?
Nu simți mirosul? Vine de aici.
Miroase a săpun.
- Știați de ușă? - Casa e plină de pasaje secrete.
Sunt locuri despre care nu știu. Consemnează!
Da.
Domnișoară Agatha! Nu putem intra fără autorizație.
Nu vă mișcați!
- Nu e așa de rău. - N-am făcut nimic.
Stați, domnișoară!
- Nu avem voie aici fără autorizație. - Cred că asta se deschide.
Ați găsit ceva?
- Pare înțepenită. - Ia să văd!
- Hei! - Să vedem!
- Aveți nevoie de ajutor? - Da…
Așa!
E liber, domnișoară.
- Mergeți! - Eu?
- Haideți! - Bine.
Ești bine, Agatha?
Ce e asta?
Ce e aici?
Ce sunt cremele astea?
Trebuie să vedem unde duce ăsta.
Dră Agatha, trebuie să lămurim un lucru.
Eu sunt cel responsabil, dar văd că nu vă opriți.
Vă știu din emisiune.
Podcast!
Avem un post liber de inspector la secție.
- Nu-mi caut de muncă. - E pentru mine.
Dacă rezolv cazul, șeful o să mă recomande.
Și eu ce trebuie să fac?
Văd că sunteți foarte perspicace, vedeți lucruri care mie îmi scapă.
Mă ajutați să rezolv cazul?
Și dacă eu mi-am omorât sora?
Mă bazez pe intuiție.
Și dacă te înșală?
Și în acest caz e bine să vă țin aproape.
Bine, te ajut.
Mai întâi, îi interogăm pe toți.
Putem abia când se întoarce Maga.
- Maga? - Magallón.
Gândește-te!
Interogatoriul își pierde efectul dacă secția din Mazatlán preia cazul.
Dar, dacă îl preluați voi, îi dai totul pe tavă lui Maga.
Dacă îl rezolvăm, te invit la podcast.
Bine. Să mergem!
- Ce faci? - Îți explic mai târziu.
Mulțumesc! Mă descurc.
Doamnelor și domnilor…
domnișoara Agatha m-a convins
că nu e corect să vă ținem atâta timp închiși.
- În sfârșit, puțină logică! - Bravo!
Ca să câștigăm timp, o să încep prin a vă adresa câteva întrebări.
Cooperați și sunteți liberi!
Și dacă cineva nu cooperează?
Atunci, rămânem aici.
La cum decurge comunicarea cu secția din Mazatlán,
mai stăm aici între 24 și 36 de ore.
Dar repet, participarea are caracter voluntar și neoficial.
Eu vreau să cooperez.
Foarte bine.
Am nevoie de un voluntar care să transcrie interogatoriile.
Eu!
Foarte bine. Mulțumesc!
Începem interogatoriul cu…
dumneavoastră, bărbatul casei?
Sau după vârstă?
Sau poate…
Domnul Gustavo!
Ne vedem în…
În biroul dlui Carlos, vă rog.
Domnule Gustavo…
Să începem!
Agatha, vrei să închizi ușa, te rog?
Dle Gustavo, îmi cer scuze că încep fără menajamente,
dar de când…
Când pierzi un organ,
cel care rămâne nu are de ales decât să se adapteze.
Da, așa bănuiesc.
Unde erați aseară, când a murit Olivia?
M-am întors acasă.
Sincer, m-am bucurat să revin pe uscat.
Nu-mi plac ambarcațiunile.
Mai ales după ce am udat cu șampanie cel mai mare actor al țării!
Sigur.
Ce ați făcut după aceea?
M-am culcat devreme.
Am deschis un serial, dar sforăiam după nici zece minute.
Apoi am auzit explozia.
Eu cred că a fost un scurtcircuit.
Mulțumesc!
Pot să vă mai pun o întrebare?
Vă rog!
De când lucrați pentru sora mea?
Cumnatul dv. mi-a oferit slujba acum cinci ani.
Bine, fostul cumnat.
Am rămas șomer după accidentul de pe șantier,
iar dl Carlos a fost generos și mi-a oferit această șansă.
Pe atunci, nimeni nu voia să mă angajeze din cauza…
Sigur.
Regret că insist, dar când a avut loc accidentul?
Acum zece ani.
Pe 12 noiembrie.
Când trebuia să schimbați florile?
Doamna a insistat s-o facem în ziua când soseau oaspeții.
Îmi spuneți numele dv. complet?
Gustavo Salinas Esquivel, slujitor și prieten.
Mulțumesc mult, Gustavo!
Asta e tot, Gustavo. Poți pleca.
Mă scuzați! Mulțumesc.
- Trebuie să dau un telefon. - Nu te las să pleci! Maga m-ar ucide.
Preferi să cauți singur ucigașul?
POLIȚIA MUNICIPALĂ
-Alo? - Iris, iubito…
- S-a întâmplat ceva. - Ce, iubito?
Te-am sunat, aseară mi-ai trimis ultimul mesaj.
Știu. Stai, trebuie să-ți spun ceva! S-a întâmplat rapid și e foarte ciudat.
- Ce s-a întâmplat? - Olivia a murit.
- Ce? - Sau a fost ucisă.
- Cum, Agatha? - Ascultă, scumpo…
Sunt bine, dar am nevoie de ajutor. N-am mult timp la dispoziție.
Îmi pare foarte rău! Cum te ajut?
Scrie niște nume! Ai unde?
Stai puțin!
Nu avem semnal, a explodat o antenă. E foarte ciudat!
Cum aflu ceva, promit că îți spun dacă pot.
Bine, spune-mi!
Bine. Sunt aici un Naram și o Sonia,
asociata surorii mele și iubita lui Naram.
Amândoi fac yoga. Cary, actorul, e fostul iubit al Oliviei.
Toți sunt prieteni cu sora mea. Mai e un doctor pe nume Figueroa.
A lucrat cu Carlos și cred că au ceva de rezolvat.
Și un bărbat pe nume Gustavo Salinas Esquivel.
Și fostul meu cumnat, Carlos,
și dna Cristina, care lucrează acolo de o viață.
Află tot ce poți despre ei,
fiindcă nu degeaba ne-a invitat Olivia doar pe noi.
Și nu avem internet…
Știu că te grăbești, dar…
Chiar ești bine?
Îmi pare foarte rău.
Da, sunt încă zdruncinată,
dar vreau să aflu ce s-a întâmplat aici.
Sigur.
Bine. Te iubesc!
Și eu.
Te sun cât de repede pot. Pa!
Mă scuzați! Aveți taco Baja?
Șase.
Gata!
- Nu-i așa? - Bine.
- Mulțumesc! - Foarte bine! V-am adus mâncare.
Nu mănânc asta.
Ies să mănânc ceva decent.
Îmi pare rău, dle Carlos. Repet, nu pleacă nimeni.
Îți pregătesc ceva.
Stați puțin, doamnă Cristina!
Nu știu ce i-ai oferit idiotului, dar zi-i că am pacienți de consultat!
Vreau să știu de ce Agatha poate ieși, dar noi nu.
Nu e ceva personal, Agatha.
Domnule polițist, toți avem treabă. Mă așteaptă o echipă de filmare!
Iar ea putea să ascundă arma.
Am lăsat-o să plece ca să vă aducă mâncare.
Era cu mine la momentul împușcăturii.
Și eu eram cu tine, prietene.
Așa e.
Bine, deci n-a fost nimeni.
Unde era fiecare dintre voi la momentul împușcăturii?
Eram în baie cu Naram, ne-ai văzut.
Da, știu! Mă refeream la restul.
Eu eram în camera mea. Am auzit împușcătura și am mers la ei.
Cine nu era în camera lui?
Răbdare…
Figueroa?
Dl Carlos, dna Cristina?
Vă așteptăm în birou.
Mă plictisisem, se mai întâmplă.
M-am apucat de curățenie cât mai departe de camere,
ca să nu deranjez pe nimeni.
Curățam suportul cu arme.
Lui Carlitos îi place să mențină armele îngrijite.
Sunt ale bunicului său, din timpul revoluției.
Așa că le curăț des.
Atunci mi-am dat seama că lipsea una.
Pușca Winchester.
M-am speriat gândindu-mă la ce a pățit doamna.
Atunci am auzit împușcătura și am fugit.
- Pușca Winchester? - Da.
E greu să ratezi cu o asemenea armă.
Trăgătorul nu are experiență.
Ar trebui să mergem într-un loc mai sigur.
Dacă cineva are o asemenea armă,
suntem toți în pericol.
Mai bine plecăm.
Am zis că nu pleacă nimeni până nu vine căpitanul Magallón!
Te ajut?
Câte provizii!
Până și morfină!
E bine să fii pregătit.
Eu am durere cronică de picior.
Pot să merg în cameră, să-mi iau pastilele?
- Vă ajut eu, dnă Cris. - Mulțumesc!
Vai, ce mă doare!
Mulțumesc!
- Mă duc să… - Da.
Mulțumesc!
Nu cred că avem ucigași printre noi.
Ce perspicace ești!
Nu, Julián avea dreptate.
E imposibil să ratezi cu arma aia.
Și atunci?
Totul face parte din jocul Oliviei.
Asta nu e treaba poliției.
Cu tot respectul!
De aceea ne-a trimis sora mea în largul Mării Cortez,
ca să câștigăm timp și să elucidăm misterul.
Ești nebună, Agatha.
Nu, mi-am dat seama de când am venit. Schimbau florile la intrare.
Erau flori mov.
Culoarea transmite un mesaj clar.
Da. Mesajul e că, atunci când schimbam florile,
pierdeam sute de mii de peso.
Așadar, care e mesajul? Eu am doar nota de plată.
Nu mi se pare ciudat, Agatha are dreptate.
Folosesc mereu culori în filmele mele.
Movul reprezintă capriciu, putere și ambiție,
toate tipice Oliviei, nu?
Nu. Adică da! Dar în alte culturi, precum în cea orientală,
movul reprezintă iubirea, dreptatea,
libertatea și iertarea.
E doar un joc macabru de-ale Oliviei.
Cred că e mai mult decât atât. Ghicitoarea asta e ultima ei dorință.
Voia s-o rezolvăm toți, de aceea ne-a invitat.
Sigur știa tot ce avea să se întâmple.
Să aflăm la care iubire, libertate, dreptate și iertare se referă!
Se referea, nu?
Păi…
Știa că cineva va încerca să ne ucidă?
Nu știm dacă e același făptaș.
Pare un mod nimerit de a ne lua adio de la ea.
- Bine. - De a o onora, nu?
Să continuăm până se întoarce Magallón! Altfel, totul e în zadar.
Poliția n-o să dea doi bani pe spusele tale, Agathita.
Dar o să-i pese că n-ai vrut să cooperezi, Carlitos.
Să continuăm interogatoriile!
Vă amintesc că totul e voluntar.
Cine urmează?
Nu puteam dormi aseară, așa că am repetat replicile
pentru noul film la care lucrez.
Juan Balas nu se lasă șantajat și intimidat. Asta nu e răzbunare.
La care ar trebui să lucrez!
Nu.
E un rol foarte dificil, fiindcă joc un polițist dur,
dar nu vreau să fie un clișeu.
- Juan Balas nu se lasă șantajat. - Vreau să-i confer emoție…
Vă rog, dle Cary, concentrați-vă pe fapte!
Da, scuze.
De unde ești, Naram?
Din Ciudad de México.
Dar locuiesc în Varanasi, India, de șase ani, deci accentul meu…
Ce vorbeai cu Sonia pe punte?
Putem începe cu asta?
Nu mai vorbiserăm de mult.
Credeam că voia să-și amintească vremurile de demult.
Dar, de fapt, mi-a cerut bani
pentru parfumul ăla stupid pe care vrea să-l lanseze de o vecie.
Evident, am refuzat-o.
- Despre ce vorbeai cu Carlos? - Despre parfumul meu.
Despre asta le vorbesc tuturor, dar nimeni nu vrea să mă ajute.
Toți o să regrete când o să sparg topul vânzărilor.
Naram, de unde o știai pe Olivia?
E clar că și-a dorit să vii, nu?
E foarte ciudat! N-am vorbit niciodată cu ea.
Știi ce e ciudat?
Că ele erau asociate în afacerea cu parfumul,
parfum în care voiai să investești, iar Sonia îți cere acum banii.
Ba mă roagă.
Dacă ai atâtea îndoieli, întreabă-o pe ea!
Ce făceai când ea a căzut?
Făceam dragoste cu Naram.
Iubitul meu e un amant incredibil, fantastic!
Când suntem împreună, îmi concentrez toate simțurile asupra lui.
Naram, scumpule!
Ai auzit, dragule?
Trezește-te!
- Da. - Cum ai cunoscut-o pe Sonia?
Ne-am îndrăgostit instant.
Când doi atomi se unesc,
nici forța universului nu-i poate separa.
Îmi acorzi un minut?
Ce făceați înainte de împușcătură?
Totul s-a întâmplat foarte repede.
Trebuia să creștem temperatura cabinei, așa că am pornit apa fierbinte.
Am închis ochii, meditam.
Am auzit șoapte.
Am ieșit din cabină…
și am văzut-o.
Era pe punte, se certa cu cineva.
Nu știu cu cine, era dedesubt.
Brusc, am auzit podeaua scârțâind.
Am plecat spre cabina mea, să mă culc.
Dar, în timp ce mă întorceam…
N-am apucat să văd cine a tras spre mine.
De ce crezi că tu ai fost ținta?
Cine ar omorî un instructor de yoga?
Dar pe tine cine te-ar omorî?
Nu știu.
Asta trebuie să afle poliția, nu?
Asta e tot. Apoi, am găsit-o pe Olivia moartă.
Agatha!
Scuze.
Putem vorbi puțin între patru ochi?
Fug până la toaletă.
Oprești înregistrarea, te rog?
Mulțumesc!
Uite ce e, te înțeleg.
Ceea ce faci e foarte curajos.
Eu știu și te cred
că Olivia ne-a adus aici cu un motiv.
N-am ucis-o eu.
Vreau să te ajut.
Dacă Olivia te-a vrut aici,
e timpul să-i arăți ce actor talentat ești.
Ajută-mă să găsesc un ultim indiciu!
Aveți vreun act de identitate?
Nu.
Nu? Nimic?
Nici măcar permis de conducere, pașaport?
Abonament la sală?
"Naram G. Martínez".
- De la ce vine „G”? - De la García.
Sunt obligat să fiu aici? Energia e groaznică!
Nu, nu sunteți obligat.
- Noi doar încercăm… - Mulțumesc! Și…
namaste.
Câtă pace interioară!
Minte, evident că are un act la el.
- Nu poate lua avionul fără el. - Desigur.
Adu-l pe Figue!
- Te rog. - Ai interogat la Guantánamo?
- Trebuie să continuăm. - Ba luăm o pauză!
Incredibil! Orășenii se grăbesc mereu.
Domnișoară, grăbiți-vă, vă rog! Risc să-mi pierd slujba.
Ia te uită…
Doctore Figueroa!
- Cum ai intrat? - Fac asta ca să ajut ancheta.
Zău? Ești și detectiv?
Olivia era bolnavă?
Nu voia să afle nimeni.
Ce e asta?
Astea sunt emise când un copil moare în timpul nașterii.
Nu știu ce caută aici.
- Să nu-i spui lui Julián! - Bine.
Ce îmi ascundeți?
Că…
Olivia fuma iarbă.
Și cu ce influențează ancheta?
Orice detaliu poate fi relevant, nu?
Amândoi vă amestecați cam tare.
V-aș putea aresta fiindcă ați pătruns ilegal pe iaht.
Dar n-o să faci asta fiindcă vrei să rezolvi și tu cazul.
Trebuie să mă întorc la bodegă ca să confirm ceva.
Ce ai aflat?
Gustavo n-a mințit. Accidentul a avut loc pe un șantier,
dar într-unul dintre spitalele lui Carlos,
iar fundația Oliviei i-a oferit un transplant de cornee.
Bine.
Vreau să mai scrii niște nume.
Sara Medina, Miguel Ramos,
Pablo Salazar… Sunt numele bebelușilor morți în timpul nașterii.
Află tot ce poți despre ei! N-o să fie ușor să-i găsești, dar…
Copii morți.
Stai puțin!
Agatha? La ce te gândești?
Caută informații despre guvernatorul Guzmán și soția lui, Clara!
Trebuie să închid.
Ți-am trimis o poză, să te uiți când ai internet! Pa!
Iubito, are logică ce spuneai ieri despre guvernator.
Încearcă de mult să adopte și cred că i-a ajutat Carlos.
Aruncă o privire!
Te iubesc. Baftă!
Cred că, în sfârșit, am rezolvat jocul!
Cazul.
După cum v-ați dat seama,
antena a fost reparată și avem semnal acum.
Am reușit să descarc câteva imagini, pe care vi le voi arăta imediat, așa că…
începem?
Naram!
Mă scuzi, dar poți să repeți de la ce vine litera G din numele tău?
García. Ți-am spus deja.
Naram García Martínez.
Răspuns greșit!
O să derulez câțiva ani înapoi, ca să vă prezint contextul.
Când a murit nepoata mea, am făcut niște cercetări
și am aflat că Elisa era fiica biologică a Renatei Godoy,
o adolescentă care s-a sinucis după un episod psihotic postpartum.
Îți sună cunoscut? Renata Godoy.
Bine.
După evenimentele recente,
eu și asociata mea am decis să redeschidem cazul,
iar ea mi-a trimis asta.
E un document completat de Ramiro Manuel Godoy
când a internat-o pe sora lui, Renata, ca să nască.
Asta e fișa de spitalizare.
- Unde vrei să ajungi? - Ai răbdare!
E abia începutul.
Apoi, mi-am rugat asociata să-mi trimită o poză cu Ramiro,
dar a fost greu de găsit.
După foarte multă cercetare, a găsit…
asta.
Ramiro era chelner.
Unde ai găsit-o?
Asociata mea a răscolit studiourile de yoga,
dar rețelele de socializare nu mint, nu?
Dar asta nu e totul.
Se pare că Olivia a lăsat multe indicii.
Am găsit în cabina ei mai multe certificate de deces,
printre care și pe cel al nepoatei mele, Elisa.
Dar data era cu șapte ani înainte…
de moartea ei adevărată.
Când Elisa a murit, acum cinci ani,
poza ei a apărut în toate ziarele.
Naram credea că nepoata lui murise de mult,
dar poza nu mințea.
Presupusa fiică a lui Carlos și a Oliviei semăna leit cu sora lui.
Așadar, Naram…
ai aflat în aceeași zi că nepoata ta fusese vie și murise.
Sigur a fost greu de acceptat.
În astfel de situații, ne agățăm de orice,
iar Naram voia dreptate și răzbunare.
Voia să înțeleagă cum a putut Olivia să-i adopte nepoata
care, aparent, murise în timpul nașterii.
Dar cum să se apropie de Olivia?
Cum să abordeze o persoană inaccesibilă?
Lângă mama îndurerată,
ai recunoscut o femeie pe coperta acelei reviste.
Așa a intrat în scenă Sonia.
Naram a cercetat relația lor și surpriză!
A descoperit un trecut plin de aversiune și trădare.
Aceea părea să fie cea mai rapidă cale,
dar a trebuit să-și creeze o nouă personalitate.
A studiat yoga
și a inventat o călătorie în India pe care nici nu și-o permitea.
În plus, a aflat toate detaliile conflictelor dintre Olivia și Sonia.
Cum spuneam, găsești orice pe rețele!
Iar asta i-a atras slujba care avea să-l apropie
de Sonia.
Dar nu așa s-a întâmplat.
Nu mi-a plăcut Naram la început.
Era enervant.
Când și-a dat seama că nu putea să mă seducă,
a încercat altceva.
Devii tot mai bună.
Sonia, vreau să te întreb ceva.
O urăști mult pe Olivia?
Mi-a propus un plan de a o distruge.
Mi s-a părut genial, am acceptat imediat.
Am fost acasă la Olivia
și am amenințat-o că dezvăluim totul.
Dar n-a mers cum ne așteptam.
Am aflat că Olivia credea că adoptase o fetiță orfană.
Pentru ea, fusese o adopție obișnuită.
Nu puteam să-i port pică.
Ne-a promis c-o să afle adevărul și o să ni-l spună,
de aceea am venit.
Credem că e ceva putred la mijloc.
Olivia voia să ne spună.
De unde știai că n-am fost în India?
În India,
mâna stângă e folosită doar pentru igiena intimă.
Nimeni nu mănâncă cu ea, nici măcar stângacii.
Dar asta nu e tot! Mai sunt legături.
Bag mâna-n foc că, în timpul travaliului surorii tale,
era o doamnă amabilă…
care șchiopăta.
Nu-mi amintesc.
Cary?
Mulțumesc!
Mă durea foarte tare capul ieri
și i-am cerut un calmant dnei Cristina.
I-am propus să mergem în camera ei, după pastile.
Am început să vorbim.
I-am împărtășit diverse povești
din serialele, telenovelele și filmele în care am jucat.
Ați jucat în Cabaret?
Am fost dublură de câteva ori.
- Da, dar… - Nu mi-ați zis niciodată!
- Ce frumoasă erați! - Mulțumesc.
- Parcă sunteți María Félix. - Fii serios!
Brusc, i-am spus că am amețit și că voiam să mă odihnesc.
Iar ea, foarte drăguță și amabilă, m-a lăsat să mă odihnesc în patul ei.
De fapt, eu aveam alte intenții.
Grație talentului actoricesc al lui Cary,
am găsit piesa lipsă din puzzle.
Și, datorită acestei mici descoperiri,
ne-am dat seama că dna Cristina
a fost prezentă la naștere.
Regret să-ți spun asta…
- Calmați-vă! - Lăsați arma!
Nu vă deranjați, doamnă!
Am golit armele azi-dimineață.
Desigur, după ce am confirmat că miroseați a praf de pușcă și a săpun
și după ce am găsit legitimația
care ne arată
că ați fost asistentă socială la Fundația Muñiz.
Ați lucrat cu mame singure.
Dnă Cristina, dați-mi arma!
Trebuie să vă arestez.
Am început s-o bănuiesc
după ce am surprins o discuție între ea și Carlos,
care mi-a atras enorm atenția.
M-au sunat de la spital, a venit mai devreme.
Trebuie să-l luăm! Guzmán nu acceptă o întârziere cu copilul.
Soția lui nu știe nimic.
Clara Guzmán e o femeie care se poate lăuda cu aproape orice,
mai puțin cu fertilitatea.
Cum vă simțiți?
Stai puțin!
Când am aflat cine e Naram, am înțeles totul.
Carlos nu deține doar unul dintre cele mai mari lanțuri de spitale,
dar și-a construit imperiul fiind ginecologul de încredere
al celor mai importante femei din țară.
Era un plan perfect!
Dna Cristina se ocupa de mamele singure, le câștiga încrederea.
Devenea singura persoană care le putea da vestea groaznică.
Între timp, Carlos se ocupa de livrarea copiilor la clienți.
La familii foarte puternice, care plăteau o avere pentru ei.
Dar, în acest caz, nu era un client.
Era Olivia.
De ce o făceau?
Șefu'… Domnule căpitan!
Ne-am adunat aici să stăm la taclale.
Iar oaspeții au decis de bunăvoie…
Taci!
Da, căpitane.
Minunat, n-am ce zice! Dar cine a vrut să ne omoare?
Să vă omoare?
- Au încercat să vă omoare? - Da…
Ce se petrece aici?
- Îmi acordați o clipă, căpitane? - Te rog!
Deci?
S-a tras cu o armă. Nu faceți scandal!
Dra Agatha îi trage pe toți de limbă, ca să afle ce s-a întâmplat.
Totul avea legătură cu răposata.
Am ajuns la această concluzie fără să avem nevoie de acte.
Doar v-am anunțat.
Vă rog cu mare amabilitate
să-mi spuneți cine a tras.
- Pot? - Vă rog!
E clar că am fost invitați aici cu un motiv anume.
Dar cel mai tare a zguduit-o pe doamna Cristina
prezența lui Naram aici.
E clar că te-a recunoscut și a vrut să te omoare ca să se protejeze.
Până la urmă, dna Cristina cunoaște cel mai bine vila.
„Dna Cristina vă va conduce în camere.”
M-am întors ca să aflu
unde ducea tunelul din camera lui Naram și a Soniei.
Și unde credeți că ducea?
De aceea a insistat ca ei să doarmă în acel dormitor.
Ce poveste interesantă!
Copilă, ai vreo dovadă care să susțină aiurelile astea?
Să zicem.
O clipă, vă rog!
Revin acum, căpitane.
Ce mai faceți? Aveți multă muncă?
Taci!
Sunt foarte supărat chiar dacă nu se vede.
Gata, căpitane.
Permiteți-mi doar o clipă!
Știți cine va prelua cazul nostru?
Toate la timpul lor, vă rog.
Asta folosesc în anchetele pentru podcastul meu.
Când dna Cristina mi-a schimbat camera,
m-am întors să-mi iau lucrurile din camera lui Naram.
Și am lăsat pixul ăsta în camera lor.
- O avea vreo veste pentru noi? - A trecut mult timp, nu?
- Da. Ceva special? - Nu cred.
Cred că vrea mereu să atragă atenția.
Și am plasat un ceas de spionaj în hol.
Putem vedea filmările, căpitane?
Vă amintesc că nu sunt acceptate în instanță.
Bine.
Bun, ăsta e holul.
Evident, Carlos făcea parte din plan.
Dar, cum e prea laș ca să tragă,
ne-a distras atenția mie și lui Julián.
Bem o cafea?
Da, mi-ar plăcea.
Mergem?
Sigur.
Ăsta…
Ăsta e dormitorul și asta sunt eu plasând camera.
N-am filmat nimic intim, dar îmi cer scuze pentru deranj.
Ia să vedem… Derulez puțin înainte.
Aici!
E ora exactă a împușcăturii.
Acum, o s-o vedem pe dna Cristina ieșind din dulap și trăgând cu arma.
Bun, iat-o că vine…
Iese din dulap.
Trage prima dată, dar ratează.
- Ia te uită! - Mai trage o dată.
Și a treia oară. Din fericire, ratează și acum.
Cine ar fi zis?
Putea fi oricine.
Da, oricine frământă rozariul atunci când e neliniștit.
Priviți!
Mărim imaginea și… stop cadru!
Iată!
Sau oricine miroase a praf de pușcă și a săpun Maja.
Sau oricine care țintește prost
din cauza mâinilor tremurânde date de medicamentele luate.
Îmi scade tensiunea.
Veniți, luați loc!
Vă ajut eu. Respirați!
Să nu pățească ceva! Are nevoie de odihnă.
Nu-mi pasă dacă încercați să mă opriți.
Sunt medic și vă pot reclama pentru abuz de putere.
Duceți-o în camera ei!
Dar casa e păzită. Să nu faceți vreo prostie!
- Lasă-mă să te ajut! - Dă-i drumul, javră!
Mergeți!
Nu pot să cred!
Ia să vedem! Adică…
insinuați că ei doi au ucis-o pe Olivia?
Nu.
Teoria mea e că Olivia s-a sinucis.
Avea cancer în fază terminală.
Am văzut-o punându-și peruca,
dar nu i-am spus nimic ca să n-o rănesc.
Nu-i așa, Figue?
Olivia îndura clipe grele.
Tumoarea se extinsese de la plămâni la coloană și durerea era insuportabilă.
Îi dădeam calmante tot mai puternice.
M-a rugat s-o însoțesc la ședințele de chimioterapie.
Carlos nici n-a observat, atât de distanți erau.
Nu înțeleg un lucru.
Dacă Olivia descoperise afacerea lor,
de ce n-a făcut plângere?
Nu e așa de ușor.
Carlos e un om puternic și cu relații, ar fi făcut plângerea să dispară.
Dar sora mea era o jucătoare isteață.
A plănuit totul.
L-a trimis pe căpitan în largul mării ca să creeze un conflict între secții,
să ne închidă pe toți aici și să câștige timp.
Ca să-l împiedice pe Carlos să-i dea copilul Clarei Guzmán.
Iar Olivia nu voia s-o vedem murind încet,
așa că a decis cum și când să-și ia adio.
Și a făcut-o cum i-a plăcut mereu,
cu un joc care să rezolve ceva.
A plănuit totul în detaliu.
Scuze, domnule!
Ne-a lăsat pe toți fără telefoane…
din cauza exploziei antenei, care a fost provocată de cineva.
Nu-i așa, Gustavo?
Dra Olivia a fost foarte bună cu mine.
Aș fi făcut orice pentru ea.
Bine? Să punem planul în acțiune!
Carlos i-a promis dlui Gustavo un transplant de cornee.
Care nu s-a întâmplat.
Olivia și-a onorat promisiunea și mi-a făcut transplantul.
Iar eu am ajutat-o bucuros să-și îndeplinească ultima dorință.
Deci nu e orb…
Atunci, nu știm sigur ce s-a întâmplat cu Olivia,
dar știm că mesajul cu florile a fost cel mai important.
Iubire, dreptate, iertare, libertate.
Iubire pentru fiica ei, reflectat într-un ultim act de dreptate,
ca să nu mai sufere nimeni ca tine.
Așa, obținea iertarea ta și era liberă să-și ia adio.
Olivia știa că doar cei care o iubeau puteau expune
afacerea cumplită a lui Carlos.
Locotenente, arestează-l pe domnul
pentru abuz de explozibil și tulburarea mijloacelor de comunicare.
Nu, nu e vina lui! Doar mi-a ajutat sora.
Vă arestez pentru obstrucționarea justiției!
- Arestați-i pe Cristina și Carlos! - Toate la timpul lor.
- Grăbiți-vă, că fug! Uitați! - Ce?
Fugi după ei, prostule! Mișcă!
Ce ai făcut?
Mi-ați ordonat să-i pun cătușe și asta am făcut.
I-am pus cătușele.
Nu știu dacă-i mai ajung.
- Aleargă repede pentru vârsta lor. - Ai văzut?
- Îmi retrag spusele. - Mă scuzați!
Sună la secție și zi-le că fug!
Ticălosul a lăsat-o în urmă!
- Scuze că vă întrerup, dar… - Evadează!
Nu încercăm să-i prindem?
Măcar s-o ridicăm pe doamnă.
- Săraca, e bătrână… - Mă scuzați!
Dra Olivia m-a rugat să mai plasez un explozibil.
Se temea că ei o să vă rănească și o să fugă.
A vrut să se asigure că nu ajung prea departe.
Pleacă.
E un explozibil în sala mașinilor.
Dar iahtul îi aparține acum drei Agatha și nu știu dacă ea e de acord.
- Fă-ți de cap! - Condu-l! Haide!
- I-am scos cătușele. - Ești sigură? Iahtul ăla e trăsnet!
Ba e o pacoste.
Putem, căpitane?
E un caz extraordinar, dar trebuie împiedicați să fugă.
Aveți voie.
- Vă rog! - Dră Agatha.
Naram?
Faci tu onorurile?
Ești sigură?
Bine, atunci.
Namaste!
Sunteți gata?
Trei,
doi,
unu…
Sare peste bord?
Ce nenorocit!
Poate că nu e momentul potrivit, dar…
cui îi cer cheile de la coșmelie?
Coșmelie?
Știi care e partea cea mai tristă?
Că n-am încetat s-o iubesc.
- Și de ce ai mințit-o? - Nu știu.
Poate că n-ai cercetat destul.
Julián!
Să mergem!
Îți mulțumesc mult!
Eu îți mulțumesc că mi-ai ajutat sora.
- Te aștept la podcast. - Desigur.
Să mergem!
Pe curând, soră!
Te iubesc mai mult decât ai crezut vreodată.
OLIVIA HERNÁNDEZ GALLEGOS „ȘTII CĂ TE IUBESC”
Renata, soră…
Ea e fiica ta, Elisa.
O să fiți împreună pe vecie.
Mulțumesc!
Nu știu voi, dar pe mine mă așteaptă un film.
Trebuie să plec. Haideți!
La ce lucrezi, la o telenovelă?
Nu, nu e o telenovelă, ci un film.
Frate…
Am jucat într-o singură telenovelă.
Te întorci în oraș?
Mai am ceva de rezolvat în cazul surorii mele.
Ea cine e?
Iris, Figue. Figue, Iris.
Ea e asociata mea.
Tocmai a primit rezultatele autopsiei surorii mele.
Scrie că Olivia a murit
cu o concentrație mare de morfină în sânge.
Morfină pe care cineva de pe iaht…
i-a furnizat-o.
Câte provizii!
Până și morfină!
Olivia adora secretele!
Mai ales ale celorlalți.
Eram coleg cu Carlos când am cunoscut-o.
Eram cel mai tânăr chirurg din țară.
Dar petreceam într-o seară
și m-au chemat la spital pentru o cezariană de urgență.
Nu trebuia să fac asta.
Femeia a murit în timpul operației.
Eram distrus și…
i-am zis lui Carlos.
A vrut să-mi cumpere tăcerea.
Mi-a zis că pierdea milioane dacă se afla adevărul.
Nu mi-a venit să cred!
Pe Carlos îl admiram cel mai tare.
Olivia m-a convins să fac ceva bun cu banii.
Să deschid o clinică pentru femei.
Am acceptat neștiind că va trebui să-i întorc favoarea.
Când mi-a spus planul ei…
i-am zis că trebuia să-l denunțe pe Carlos
și că erau multe lucruri mai presus de controlul ei.
Nu era obișnuită ca cineva s-o contrazică.
Colac peste pupăză, mi-a cerut s-o ajut.
Morfina o ajuta să se relaxeze și să nu simtă durerea.
Dar ei îi revenea cea mai grea parte.
Să-i convingă că fusese ucisă.
Asta mi-e dorința și pace!
Cary avea dreptate.
Vorbea cu cineva.
Dacă supraviețuiești…
Cu mine.
Bine.
Mulțumesc!
Sper doar că morfina își făcuse efectul.
Am făcut-o din compasiune.
O să mă denunți?
Ar trebui, nu?
Sunt gata să suport consecințele.
Sunt împăcată să știu că tu ai fost ucigașul surorii mele
și că asta a fost ultima ei dorință.
Nu-ți face griji!
Olivia a făcut mereu ce a vrut.
În altă ordine de idei, acum avem un conac.
- Ce? - Te invit să-l vezi.
Subtitrarea: Elena Băncilă