Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Готова?
Зачекай.
Давай.
Вітаємо у вашому улюбленому подкасті
«Нерозкриті злочини».
Мікрофон далеко.
Сьогодні в нас чергова пригода.
Як і щотижня, запрошуємо вас зануритися в таємницю,
яку можна розгадати, лише якщо приділити увагу деталям.
Готові почути неймовірні історії?
Поставити себе на місце головного героя і дізнатися його секрети?
Правда постійно змінюється.
Віднайти її можна,
лиш якщо уважно спостерігати.
Якщо мати пильне око.
Таємниці повсюди, але їхні підказки лишаються непоміченими.
Але ми допоможемо тобі розвинути шосте чуття.
Ти зможеш їх розпізнати і розкрити.
Нічого не буде як раніше.
Запрошуємо тебе знову до подиву.
Але пам'ятай, ти маєш бути дуже уважним.
АҐАТА
Залишайся і дізнаєшся в «Нероз…»
Відчиню.
Привіт. Пакунок для Аґати Ернандес.
Аґато, це для тебе.
Підпишіть.
ІРІС
-Отак. Дякую. -Бувайте.
-Хто це був? -Не знаю.
Кур'єр.
АҐАТА
Що це?
ЗАПРОШЕННЯ НА СМЕРТЬ
ЛОС-КАБОС, МЕКСИКА
-Привіт, люба. -Ти вже на місці?
Так, я тут.
-Усе гаразд? -Так.
-Скористайся нагодою поговорити з сестрою. -Не знаю, чи варто було їхати.
Усе буде добре.
Ти потрібна сестрі.
Ну, тобто зведеній сестрі.
Не віриться, що стільки часу минуло від вашої зустрічі.
Саме тому я й боюся.
Ти ж знаєш, що я завжди допоможу.
Ми ж команда?
Сподіваюся, допомога не знадобиться.
Приготуй ручку та годинник.
Дякую.
Аґато.
Привіт, Карлосе.
Радий бачити.
-Давно тебе не було. -П'ять років. З часів…
З часів похорону.
Вітаю в іграх твоєї сестри.
Ти щось знаєш?
Думав, це особиста надзвичайна ситуація, але, схоже, тут не лише ми.
«Я знаю, що наш шлюб — одна з твоїх найгірших угод…»
«Остання ніч разом». Що? Як…?
Нізащо.
У нас із твоєю сестрою давно не було такої ночі.
Це останній візок квітів.
Вони міняють квіти?
Зачекай. Я маю відповісти. Це з лікарні.
Але йди в дім і влаштовуйся.
Привіт. Так, я тут, губернаторе.
Не хвилюйтеся. Усе гаразд.
Прошу, заспокойся.
Я не можу заспокоїтися.
В лікарні сказали, це сталося раніше.
Трохи терпіння. Знаєш, як це відбувається.
-Так, але хтось має піти. -Ми не можемо залишити Олівію саму.
Вітаю, доньє Крістіно. Як справи?
Що це було?
Піду подивлюся, що сталося.
Бовдур.
Усе гаразд?
Так, я випадково перекинув цей…
середньовічний тотем.
Сестра казала про тебе.
-Я й подкаст твій слухав. -Справді?
Олівія хвалиться всім.
-Гаразд. -Педро Фіґероа.
Можна просто Фіґу.
Та байдуже.
Рада знайомству.
Знаю. Так, я знаю. Я…
Ну, як ми вже познайомилися, знаєш, чому ми тут?
Загадкове запрошення, правда?
Гадаю, у всіх одне й те саме запитання.
Це особиста справа!
Яке хрінове рішення.
Так, я знаю, що в моєму контракті,
але за твоїм, ти маєш вирішувати мої проблеми.
То роби це, шановний!
Так, роби все, що треба!
Ні, я не скажу тобі, де я, йолопе.
Так, подзвоню пізніше. Гаразд.
Ні, розберися. Бувай.
-Аґі. -Привіт. Як справи?
Розбираюся з усіма цими…
-Так. -Змінімо тему, бо я починаю…
Не бачила тебе відколи…
Твоя сестра мене кинула.
Ні, я про твою останню мильну оперу, але…
-Серіал. -Що?
Я зав'язав з мильними операми.
-Вибач, не знала. -Нічого.
Я бачив твій подкаст.
Тобто, чув.
-Справді? -Такий таємничий.
-Розкривати…? -Так, «Нерозкриті злочини».
Ти справжня зірка.
Твоя сестра всім розказала про твій подкаст.
«Послухай її». А я такий:«Так, я її чув».
-Справді? -Так.
До речі, ти її бачила?
-Ні, а ти? -Ні.
Гадаю, всі на вітальному напої.
-Усі? -Сама розумієш.
Це дивне запрошення. Ходімо.
Ми всі маємо літати, мріяти, жити, відчувати, бути
…між моєю роботою тут і там. Коли і як.
-Дякую. -Дієта — найважливіший елемент у йозі.
Так, докторе?
-Дієта — це базова… -Сон — найважливіший елемент. Так?
-Без сну тіло не може… -Ти завжди так кажеш. Спати.
Ясна річ. А найголовніше — наші мрії.
Ти так гарно говориш, любий.
Насправді, відпочинок допомагає…
-Карі! -Соню!
-Повірити не можу! -Сонце.
Це Карі, любий. Актор, про якого я тобі казала.
Це Нарам, мій хлопець.
Дивно, що й тебе запросили.
Доброго дня.
Вітаю всіх, хто дозволив Олівії себе обдурити.
Фіґу, радий бачити.
Як санаторій?
Клініка.
Добре, дякую.
Соню, завжди така гарна.
Ти, мабуть, учитель йоги.
Доне Карлосе.
Донья Крістіна принесла всім нам повідомлення від Олівії.
«Ласкаво просимо на віллу Еліза.
Я дуже хотіла побачити вас усіх.
Ви не пошкодуєте, що приїхали.
Побачимося на яхті за вечерею.
Це останній подарунок мого колишнього чоловіка».
Ой. Вона мене випередила.
«Я знаю, ви щойно дізналися, але не хвилюйтеся.
Як знаєте, це не перше моє розлучення.
Зустрінемося на яхті ввечері.
Візьміть піжами, спатимемо на борту.
Тим часом донья Крістіна проведе вас до ваших кімнат».
Доньє Крістіно, я вже вибрала спальню.
Не хвилюйтеся, сеньйорито Аґато.
Ґуставо люб'язно перенесе ваші речі.
Ходімо?
Ходімо, Ґуставо.
Оце треба було стільки йти.
Сеньйора сказала: «Вілла Еліза».
Хіба це не вілла Муньїс?
Схоже, вони змінили назву.
Еліза була названою дитиною Карлоса й Олівії.
Мабуть, на її честь.
Бідолаха. Еліза загинула п'ять років тому в автокатастрофі.
Тоді я востаннє бачила Олівію. На похороні.
Вибачте, доньє Крістіно?
-Де Еліза? -Ходімо. Я покажу, де вона.
Привіт, племіннице. Я скучаю за тобою.
Будинок порожній без Елізи.
-А як Олівія? -Ми її не бачили.
Це запрошення дуже дивне.
Може, коли побачиш її, зніми ручкою або окулярами,
щоб я її побачила в кольорі.
-Не знаю. -Ну, так.
Я не зможу цього зробити, люба.
Я мала спробувати.
-Я не хочу пропустити найцікавіше. -Я розповім, щойно зможу.
-Я подзвоню пізніше, добре? -Авжеж.
-Бувай. -Бережи себе.
Я принесла вам яблуко і чай, раптом ви зголодніли.
Дякую.
Рада, що ви тут.
Ваша сестра і Карлос сумували за вами.
Він новенький?
Напівновий, напівсліпий.
Карлос знайшов його в лікарні і привів сюди.
Доньє Крістіно, немає однієї валізи.
Там було дещо. Я лишила…
Ніби вона могла щось загубити.
Вибачте, це Аґата. Я залишила…
Вибачте. Я тільки…
Тіло підказує розуму,
який запах він має відчувати.
Так, красуне.
Думаєш, вона хоче поділитися новинами?
-Стільки часу минуло. -Так.
-Щось особливе? -Не думаю.
Думаю, вона завжди прагне уваги.
-Їй би над цим попрацювати. -Тихіше, нас можуть почути. Зосередься.
Ні, я не скоро повернуся. Взагалі-то зараз…
-Який вид. -Зникає сигнал.
Нехай чекають на мене, якщо хочуть «Еммі».
Гарна сукня.
-Це була моєї сестри. -Тобі личить.
Їй належить весь пляж?
Ось і на місці, дякую.
Дуже гарно.
Чудовий човен. Як ти, Карлосе?
Глянь, усі тут.
-Вона сестра Олівії. -Вони не схожі.
Ми скоро дізнаємося про сюрприз.
Вітаю, мої любі!
Привіт.
Отакої.
Не думала, що побачу вас такими елегантними.
Чи з таким шиком.
Ця краса заслуговує на вітальний тост. За вас.
Дякую, що без вагань прийняли моє запрошення.
Привіт.
Ви всі приїхали, незважаючи ні на що.
Сьогодні ви дізнаєтеся, наскільки важливо, що ви тут.
Будьмо.
Мабуть, мені час сказати кілька слів.
Я ніколи не думав…
-Вибачте, сер. -Усе гаразд?
Усе гаразд. Ось так.
-І напої подати не можеш. -Просто келихи.
Не ти за них платила.
Карлосе, може, я не плачу за келихи, але принаймні дотримую слова.
-Боже. -Ну добре.
Давай на землю, є що робити там.
-Усе добре? -Усе гаразд.
-Капітане. Рушаймо! -Так, сеньйоре.
-Добре. -Будьмо.
Будьмо.
ЩАСЛИВИЙ КІНЕЦЬ 3
У мене стільки історій з останніх зйомок.
-Як це вмирати? -Жахливо.
Привітайте мого дорогого друга і відомого шефа Воллеса Докса,
який приїхав з Лос-Анджелеса, щоб побалувати нас цієї особливої ночі.
Він коштував цілі статки.
-Я б зробив кесадильї. -Ти завжди такий милий.
Він був таким у ліжку.
-Тост. -Будьмо.
Розкажи, Карі.
Це як казав майстер Станіславський:
«Любіть мистецтво в собі, а не себе в мистецтві».
-Або як казав Шекспір «Ми…» -Готові?
Можу говорити?
Ясна річ.
Гадаю, настав час вам дізнатися,
чому ми сьогодні тут.
Ви всі досвідчені люди.
Ви багато пережили.
Так, сестро? Давай без зйомки.
Але сьогодні ми тут,
бо в мене для вас сюрприз.
Запевняю, ви цього ніколи не забудете.
Сподіваюся, вам сподобається.
«Сподобається», бо ніколи не знаєш, коли настане твій останній день.
Хто знає?
Може, після цієї ночі хтось із вас не повернеться на землю.
До того ж ми у відкритому морі.
Обіцяю, буде цікаво.
Так.
Це одна з твоїх ігор. Тому ми тут. Адже так?
Ні.
Усе по-справжньому, Карі.
У всіх вас є достатньо причин бажати смерті людині поруч.
Треба з'ясувати, хто здатен на це.
Наприклад, після смерті Елізи
моя сестра стала моєю єдиною спадкоємицею.
Декому це не подобається.
Якщо я помру, вона стане найбагатшою людиною за цим столом.
Карлосе, ти такий спокійний.
Ти перегинаєш.
Не думаю. Найпростіше було б викинути її за борт.
На твоєму місці, сестро, я б замикала двері.
Ніхто не ненавидів мене так сильно, як ти, люба Соню.
Пам'ятаю ніч, коли мене помітив Карлос.
Тебе виводило, що твого хлопця
і головного інвестора твоїх парфумів приваблює твоя партнерка.
Ти так злилася.
Карлос самотній, і подивися, з ким ти.
-Не починай. -Або що?
Ти мене вб'єш?
А ти, Нараме?
Ти настільки любиш Соню, щоб убити того, хто скривдив її найбільше?
Вона каже, що ти її найбільше кохання.
Карі, кохання моє.
Моє колишнє кохання.
Стільки фільмів, стільки успіху, заради чого? Скажи.
Щоб зруйнувати кар'єру, граючи зі зброєю на зйомках?
Як ти повернеш Карлосу гроші, які витратив на адвокатів?
Ти не повернув гроші.
Можеш зробити так, щоб борг зник сьогодні?
Маємо ще одну людину з невирішеними проблемами.
Привіт, Фіґу. Що ти тут робиш?
Ви знали, що Фіґу працював на Карлоса в одній з лікарень?
Не знали?
Знаєте, чому він пішов?
Так.
Лише я знаю, чому.
Правда?
Карлос досі не вирішив ту проблему.
Гроші, які він тобі дав — не гарантія, що ти мовчатимеш.
Досить, Олівіє.
Це між Фіґу та мною.
Стули пельку, Карлосе.
Тебе завжди хвилювали гроші, а не медицина.
Чи твоя сім'я.
Чи я.
Чи твоя дочка.
Це не смішно.
-Гумор скоро стане очевидним. -Припини.
Якщо ви думаєте, що це гра, скоро зрозумієте, що це не так.
Сподіваюся, що ви зрозумієте,
перед ким вибачитися, а з ким попрощатися.
Я вже знаю.
І вам цього бажаю.
І дякую вам.
Дякую всім, що прийшли.
-На добраніч. -Олі.
Вона серйозно?
Я не знаю, що сказати. Що за муха її вкусила?
-Що ми їй зробили? -Я нічого не розумію.
Я курю лише іноді.
Заспокоює нерви.
Ти так завжди кажеш.
Справді?
У тебе хороша пам'ять.
Вибач за сьогоднішній спектакль і якщо я тебе образила.
Ти скажеш, у чому річ?
І вбити інтригу?
Ходи, сестричко.
Зачини двері.
Якби ж ти могла зараз прочитати мої думки.
Важко було зрозуміти твій біль після смерті Елізи.
-Я пропонувала бути з тобою. -Знаю.
Ти не дозволила.
Певним чином, тому ти тут.
Тобто?
Ти розумничка. Ти розберешся.
Нічого.
Ось що важливо. Знову побачитися
та бути тут.
Я так заздрила, коли приїхала в Мексику і зустріла тебе.
Що?
Я була в захваті.
Я завжди хотіла мати старшу сестру.
Я курю лише іноді. Заспокоює нерви.
Чого ти хочеш?
-Що ти робиш? -Малюю.
Ходи.
Ти любиш квіти?
Поглянь.
Ця квітка для тебе.
Пам'ятай, я тебе люблю.
І я тебе.
Я дуже хотіла бути з тобою після того, що сталося…
з Елізою.
Ніколи не знаєш, коли краще допомогти.
Слухай.
Можна мені одну?
Бери скільки хочеш.
УСЕ ГАРАЗД, ЛЮБА?
ВИБАЧ. ДУЖЕ ДИВНИЙ ДЕНЬ…
Це лише мільйон. Лише мільйон.
Річ не в сумі, а що мені з цього?
-Що ти маєш на увазі? -Так.
Ти візьмеш участь у дечому такому грандіозному, як мої парфуми.
Крім того, ти пообіцяв мені ще до зустрічі з Олівією.
Прошу тебе, я передумав. Забудь.
Ти не просто передумав.
Так, Карлосе?
Хто там?
Привіт.
Котра година?
Я заснула. Як тупо.
На добраніч.
Що сталося?
Що це було?
Допоможіть! Аґато!
Боже! Ні!
-Ні! -Що сталося?
Що?
О ні!
Дихайте.
Олівіє!
-Що сталося? -Вона впала.
-Тобто як упала? -Або її штовхнули.
-Хто б її штовхнув? -У неї зламана шия.
Я можу спробувати її реанімувати, але…
Нічого не зробити.
Капітане!
Виклич поліцію по рації.
Яку поліцію?
Що ти маєш на увазі?
Ми між Кабо і Масатланом. То що робити?
Холодно.
Ми майже на місці.
Що це було?
Антена вибухнула?
Співчуваю щодо вашої сестри.
Ви поспали?
Капітан Хайме Маґайон.
Офіс генпрокурора Нижньої Каліфорнії.
Вибачте, у вас тут є телефон? Немає сигналу.
Не знаю. Я тут не живу.
Радіовежа вибухнула.
Ми повідомили компанію.
У кафе Tlacuache, біля дороги, є таксофон.
Капітане.
Мені треба йти,
але це мій номер, раптом виникне потреба.
Вибачте, ніхто не піде, поки я не знатиму, хто вестиме розслідування.
Не дуже зрозумів. Хіба ви не поліція?
Поліція. Проблема в тому, що інцидент стався на півшляху
між Кабо-Сан-Лукас і портом Масатлан.
Треба визначити, хто вестиме справу.
Раджу влаштовуватися зручніше. Почувайтеся, як удома, як кажуть.
Я лікар. У мене є пацієнти в лікарні.
Знайдіть собі заміну.
По-моєму, ви не зрозуміли. Ви хоч знаєте, хто я?
Чоловік загиблої.
Дон Карлос Муньїс, головний хірург лікарні Муньїс.
Вітаю з успіхами та досягненнями,
але ви маєте залишатися тут.
Зробіть собі послугу.
Напишіть вашу річну зарплату і додайте один нуль.
-Один? -Один.
Дуже добре.
Моя річна зарплатня.
НІ
Клоун.
Не думаю, що ви зрозуміли, панове.
Ідіть переодягніться, прийміть душ, побачимося в будинку.
Перепрошую. Ходімо, лейтенанте.
Капітане. Перепрошую.
Ви взяли свідчення в екіпажу?
-Так, капітане. -Добре.
Я везу тіло в Ла-Пас.
Щойно отримаю результати,
я повернуся, щоб взяти ваші свідчення.
Зараз попрошу вас лишатися у своїх кімнатах.
Нікому не можна виїжджати. Ясно?
Так, але я голодна. Можемо ми поїхати і щось поїсти?
Як це не можна виїжджати?
Лейтенант пошле когось по обід для вас.
Це неприйнятно.
Принаймні дозвольте мені повідомити лікарню.
Як ви знаєте, тут немає сигналу, і я не можу до них додзвонитися.
Перепрошую.
Ходімо.
Та що з ним таке? Він нікого не слухає.
Дякую, що прийшли, лейтенанте.
Сестра нас попередила.
Вона сказала, що хтось не повернеться.
Дивно. Про що вона казала?
Вона зібрала нас і сказала, що буде така спроба,
але ми подумали, що це жарт.
-Ваш голос. -Вибачте?
Ви з шоу «Нерозкриті злочини»?
-Це подкаст. -Так.
Ви — хороший коп. Ви упізнали.
Я завжди слухаю його в поліцейській машині. Він такий добрий.
-Вітаю. -Дякую.
Вип'ємо кави?
-Ну… -Ходімо?
Після вас.
-Прошу. -Ходімо.
Я досі не можу повірити.
А я думав, що вона виходить із депресії.
Вибачте, чому в неї була депресія?
Ми втратили доньку в аварії п'ять років тому.
Мої співчуття.
Чому ви розлучилися?
Спочатку я намагався зблизитися, але ніби бився головою в стіну.
Було дуже боляче.
Я подумав, що моє життя не може там закінчитися.
Я не збирався відмовлятися від свого плану повернути її,
та це було марно.
Через деякий час я вирішив жити далі.
Я зустрів жінку в Мехіко, і на цьому все скінчилося.
Курвин син.
У твоїх планах повернути її було кілька тріщин.
Не думаєш?
Не суди мене. Тебе там не було.
-Ти забула про сестру. -Звісно, ні.
Ти не знаєш, що сталося.
Коли ти востаннє вітала її з народинами?
Ми були близькі, хоч і не розмовляли.
-Оце зв’язок. -Ми ставали ближчими.
Щоб вона не забула тебе в заповіті.
-Знаєш, чому начхати на твої гроші? -Чому?
-Від смерті вони не врятують. -Чули, офіцере?
Це була погроза.
-Погроза? -Так.
Ти погрожуєш мені?
Що це було?
Ні!
Лишайтеся тут.
-У нас стріляють! Допоможіть! -Допоможіть!
Знову?
-Там. Припини. -Що сталося?
-Хтось підстрелив Нарама.
-Що? -Зробіть щось!
-Хто це був? -Господи.
-Щось бачили? -Звідки стріляли?
-Ні, але звідти. -Усе гаразд.
З ним усе буде добре. Постріл?
Усе буде добре.
-Отак. -Чудово.
Що сталося?
Повітря наповнене порохом.
Як ти знаєш?
Не відчуваєш запаху? Він іде звідси.
Пахне милом.
-Ви знали про це? -У будинку повно переходів.
Є місця, про які я не знаю. Занотуйте.
Так.
Сеньйорито Аґато! Нам не можна туди без дозволу.
Не рухайтеся.
-Не так вже й погано. -Я нічого не зробив.
Стійте, сеньйорито.
-Нам не можна бути тут без дозволу. -Думаю, це можна відкрити.
Щось знайшли?
-Ніби заклинило. -Подивимося.
-Гей! -Подивимося.
-Потрібна допомога? -Ясно.
Отак.
Усе чисто, сеньйорито.
-Давайте. -Я?
-Ідіть. -Гаразд.
З тобою все гаразд, Аґато?
Що це?
Що це за креми?
Треба побачити, куди це веде.
Сеньйорито Аґато, треба дещо прояснити.
Я тут головний. Я бачу, ви не збираєтеся зупинятися.
Я вас добре знаю з вашого шоу.
Подкасту.
У нас є вакансія детектива у відділку.
-Я не шукаю роботу. -Це для мене.
Якщо розкрию справу, бос порекомендує мене.
То що мені робити?
Бачу, ви дуже спостережлива.
Ви бачите те, чого не бачу я.
Допоможіть мені розкрити справу.
Звідки ви знаєте, що не я вбила сестру?
Бо я довіряю інтуїції.
Якщо вона помиляється?
Якщо так, краще тримати вас поруч.
Гаразд. Я вам допоможу.
Спершу треба допитати всіх.
Ні, поки не повернеться Маґа.
-Маґа? -Маґайон.
Подумайте.
Якщо ми проведемо допит,
і справа потрапить до Масатлана, це не матиме сили.
Але якщо це ваша справа, ви зекономите Маґі багато роботи.
Розкриємо — ви в мене в подкасті.
Гаразд, ходімо.
-Що ви робите? -Поясню пізніше.
Дякую, все гаразд.
Пані та панове,
сеньйорита Аґата переконала мене,
що несправедливо тримати вас так довго.
-Нарешті здоровий глузд. -Браво.
Можемо виграти трохи часу.
Я почну з того, що поставлю вам кілька питань.
У разі співпраці, щойно бос приїде — ви вільні.
А якщо хтось не хоче?
Тоді чекаємо тут.
Враховуючи скільки часу чекати документи з Масатлана,
гадаю, ми будемо тут ще 24-36 годин.
Але я наголошую, участь добровільна та неофіційна.
Я за співпрацю.
Дуже добре.
Я попрошу когось із вас допомогти записувати все.
Я.
Дуже добре. Дякую.
Ми почнемо опитування з…
господаря будинку?
Чи за віком?
Чи, може…
Дон Ґуставо.
Побачимося в…
кабінеті дона Карлоса, будь ласка.
Доне Ґуставо.
Почнемо. Аґато, можете зачинити двері?
Будь ласка?
Доне Ґуставо, вибачте, що питаю так прямо,
але як давно у вас…?
Коли втрачаєш орган,
той, що залишається, мусить адаптуватися.
Так, мабуть.
Де ви були вчора, коли померла Олівія?
Я повернувся сюди.
Чесно кажучи, я був радий повернутися на землю.
Я не люблю човни.
Особливо після того, як облив головного актора країни шампанським.
Так. Що ви потім робили?
Я рано пішов спати.
Увімкнув серіал, але не витримав і десяти хвилин.
Потім я почув вибух.
Мабуть, це було коротке замикання.
Дякую, Ґуставо.
Можна ще одне запитання?
Давайте.
Коли ви почали працювати на мою сестру?
Ваш швагер запропонував мені роботу п'ять років тому.
Колишній швагер.
Після нещасного випадку на будівництві я був без роботи.
Дон Карлос щедро надав мені цю можливість.
Тоді ніхто не хотів мене наймати, бо…
Авжеж.
Вибачте, що насідаю, але коли стався цей інцидент?
Десять років тому.
Дванадцятого листопада.
Коли моя сестра просила змінити квіти?
Вона наполягала, щоб це було в день приїзду гостей.
Скажіть своє повне ім'я?
Ґуставо Салінас Есківель. Слуга і друг.
Дякуюємо, Ґуставо.
Це все, Ґуставо. Можете йти.
Перепрошую. Дякую.
-Мені треба подзвонити. -Я не можу вас відпустити. Маґа мене вб'є.
Краще шукати вбивцю самостійно?
КАФЕ TLACUACHE
МУНІЦИПАЛЬНА ПОЛІЦІЯ
-Алло. -Іріс, люба.
-Дещо сталося. -Що сталося, люба?
Я дзвонила. Твоє останнє повідомлення було вчора.
Знаю. Слухай, маю тобі дещо сказати.
Це сталося так швидко, це дивно.
Що сталося?
Олівія померла.
-Що? -Або її вбили.
-Як, Аґато? -Слухай, люба.
Усе добре, але потрібна твоя допомога.
У мене обмаль часу.
Співчуваю. Кажи, що тобі треба.
Запиши імена. Маєш папір?
Гаразд. Зачекай.
У нас немає зв'язку. Вибухнула антена. Це все так дивно.
Щойно щось дізнаюся, обіцяю розповісти, якщо зможу.
Гаразд, кажи.
Гаразд. Нарам. Соня.
Ділова партнерка моєї сестри і дівчина Нарама.
Обоє займаються йогою. Колишній хлопець Олівії, Карі, актор.
Вони всі друзі моєї сестри. Є ще лікар Фіґероа.
Працював із Карлосом, і певно є невирішені питання.
І чоловік на ім'я Ґуставо Салінас Есківель.
І мій колишній швагер Карлос.
І донья Крістіна, яка там все життя мешкає.
Дізнайся, що можеш, бо має бути причина,
чому Олівія нас запросила. У нас немає інтернету, бо…
Знаю, що в тебе обмаль часу, але з тобою все гаразд?
Мені дуже шкода.
Так, я досі в шоці, якщо чесно,
але я хочу дізнатися, що тут сталося.
Авжеж.
Гаразд. Люблю тебе.
І я тебе.
Подзвоню, щойно зможу. Бувай.
У вас є баха тако?
Шість.
Готово.
-Так? -Гаразд.
-Дякую. -Дуже добре. Ми принесли вам їжу.
Я не їстиму це.
Піду куплю щось пристойне.
Вибачте, доне Карлосе. Вам заборонено виходити.
Я вам щось приготую.
Зачекайте, доньє Крістіно.
Не знаю, що ти йому дала,
але скажи йому, що в мене є пацієнти.
Я хочу знати, чому Аґата може виходити, а ми ні.
Нічого особистого, Аґато.
Офіцере, у всіх є справи.
На мене чекає знімальна група.
А вона могла піти сховати пістолет.
Я відпустив її, щоб вона принесла вам їжу,
і ми були разом під час стрілянини.
Я теж був з тобою, друже.
Це правда.
Так, це був не він.
Де був кожен із вас, коли стріляли?
Я була у ванній з Нарамом. Ви бачили.
Так, знаю. Я мав на увазі решту.
Я був у кімнаті. Почув постріл, вийшов у коридор і пішов до них.
Хто не був у своїй кімнаті?
Терпіння.
Фіґероа, доне Карлосе, доньє Крістіно.
Зустрінемося в кабінеті.
Мені було нудно. Іноді таке буває.
Тому я почала прибирати якомога далі від кімнат,
щоб нікого не турбувати.
Я чистила вітрину зі зброєю.
Карлос любить, щоб зброя була в хорошому стані.
Вони належали його дідові, з часів революції.
Тож я їх часто чищу.
Потім я зрозуміла, що одного бракує.
Вінчестера.
Я злякалася, коли подумала про те, що сталося з сеньйорою Олівією.
Потім я почула постріл і вибігла.
-Ви сказали «вінчестер». -Так, вінчестер.
Такою зброєю важко промахнутися.
Стрілець, мабуть, недосвідчений.
Треба піти звідси в безпечніше місце.
Якщо хтось має такий пістолет,
ми всі в небезпеці.
Зараз нам краще піти.
Я сказав, ніхто не йде, поки не прибуде капітан Маґайон!
Я допоможу.
Отакої, оце заначка.
І морфін теж.
Краще бути завжди напоготові.
У мене хронічний біль у нозі.
Можна піти у свою кімнату по ліки?
-Ходімо, я тобі допоможу. -Дякую.
Як болить.
Дякую.
-Я йду. Дякую. -Авжеж.
Не думаю, що хтось планує вбивство.
Як проникливо.
Ні, Хуліан має рацію.
Цим пістолетом неможливо промахнутися.
Отже?
Це досі частина гри Олівії.
Це завдання не для поліції.
З усією повагою.
Вона відправила нас у Каліфорнійську затоку.
Щоб виграти час, щоб розібратися.
Ти божевільна, Аґато.
Ні, я зрозуміла, коли ми приїхали, вони міняли квіти.
Це були фіолетові квіти.
Цей колір має чітке послання.
Авжеж, що щоразу, коли ми міняємо квіти,
я втрачаю сотні тисяч песо.
Яке інше послання? Я отримаю лише рахунок.
Нічого дивного, як на мене. Аґата має рацію.
Я завжди працюю з кольором у фільмах.
Наприклад, фіолетовий означає примху, силу, амбіції
і це дуже притаманно Олівії.
Ні. Тобто, так. Але в інших культурах, наприклад, у Східній Азії,
фіолетовий символізує любов, справедливість,
свободу і прощення.
Це ще одна з її ігор.
Думаю, не все так просто.
Ця загадка — її остання воля.
Вона хотіла, щоб ми її розгадали. Тому й запросила.
Упевнена, вона знала, що станеться.
Ми маємо знайти любов, свободу, справедливість і прощення, про яке вона.
Мала на увазі.
Ну.
Вона знала, що хтось спробує нас убити?
Ми не знаємо, чи це та сама людина.
Це хороший спосіб попрощатися з нею.
-Гаразд. -І вшанувати її. Так?
Треба продовжити, поки Маґайон не повернувся. Інакше це буде марно.
Поліції начхати на твої слова, Аґато.
Але їм буде не начхати, якщо ти не співпрацюватимеш, Карлосе.
Продовжимо опитування.
Нагадую, що це добровільно.
Хто наступний?
Я не міг заснути минулої ночі, тож переглядав сценарій
голлівудського фільму, над яким працюю.
Хуана Баласа ніхто не шантажуватиме чи не залякуватиме.
Це не помста.
Тобто, я маю працювати над цим.
Ні.
Це складна роль, бо це типовий жорсткий коп,
але я не хочу кліше.
-Хуана Баласа ніхто не шантажуватиме. -Я хочу тонкощі…
Зосередьтеся на фактах, сеньйоре Карі.
Так. Вибачте.
А звідки ти, Нараме?
Я з Мехіко.
Але я живу у Варанасі, Індія, останні шість років, тому мій акцент…
Про що ви з Сонею говорили на палубі?
Почнімо з цього?
Ми давно не розмовляли.
Я думав, вона хоче згадати старі часи.
Але ні. Вона хотіла грошей.
На ті дурні парфуми, які вона роками намагається випустити.
Звісно, я їй відмовив.
-Про що ви з Карлосом говорили? -Про мої парфуми.
Я постійно про це говорю, але ніхто не хоче допомогти.
Усі про це шкодуватимуть, коли вони стануть успішними.
Нараме, звідки ти знав Олівію?
Вона хотіла, щоб ти приїхав.
Дивно. Я ніколи з нею не розмовляв.
Знаєш, що дивно?
Що вони були бізнес-партнерами у питанні парфумів.
Парфуми, в які ти збирався інвестувати, а тепер Соня вимагає ці гроші.
Вона просила про це. Якщо так сумніваєшся, запитай у неї.
Що ви робили, коли вона впала?
Я кохалася з Нарамом.
Моє сонце неймовірний коханець. Казковий.
Коли ми разом, я фокусуюся на своїх почуттях до нього.
Нараме, любий.
Ти чув, любий?
Прокинься!
-Так. -Як ви познайомилися з Сонею?
Кохання з першого погляду.
Коли два атоми зливаються,
навіть Всесвіт їх не розділить.
Можна на хвилинку?
Що ви робили до стрілянини?
Це сталося так швидко.
Треба було підвищити температуру,
тому я включила гарячу воду.
Я заплющила очі, ми медитували.
Я чув шепіт.
Тому вийшов з кімнати.
І побачив її там.
На палубі. Вона розмовляла з кимось,
я не знаю з ким, з кимось унизу.
Раптом я почула тріск деревини.
За секунду я повернувся до кімнати.
Я збирався спати, але коли я повертався…
не розгледів, хто в мене стріляв.
Чому ти думаєщ, що стріляли в тебе.
Навіщо вбивати інструктора йоги?
Хто хотів би тебе вбити?
Я не знаю.
Це ж має з'ясувати поліція, так?
І все. Після цього ми знайшли Олівію мертвою.
Аґато, вибач.
Можемо поговорити самі? Одну хвилину, попрошу.
Я піду до вбиральні.
Можеш не записувати?
Дякую.
Слухай, я розумію.
Те, що ти робиш, дуже сміливо.
Я вірю в те, що ти кажеш,
що Олівія покликала нас сюди не просто так.
Я її не вбивав.
Я хочу допомогти.
Якщо Олівія запросила тебе,
то час показати їй, який ти чудовий актор.
Допоможи мені знайти останню зачіпку.
У вас є із собою документи?
Ні.
Ні? Жодних?
Навіть водійських прав, паспорта?
Абонемент у спортзал?
«Нарам Ґ. Мартінес».
-Що означає «Ґ»? -Ґарсія.
Мені обов'язково тут бути? Тут жахлива енергія.
Ні, не обов'язково. Ми просто намагаємося…
Дякую і…
намасте.
Він сповнений внутрішнього спокою.
Він бреше. У нього є документи.
-Він не сів би в літак без них. -Авжеж.
Приведи Фіґу.
-Будь ласка. -Ви допитували в Ґуантанамо?
-Треба продовжувати. -Треба відпочити.
Яка напруга. Міські вічно кудись поспішають.
Сеньйорито, покваптеся, будь ласка. Я можу втратити роботу.
Отакої.
Докторе Фіґероа.
Як ти увійшов?
Я роблю це, щоб допомогти розслідуванню.
Справді? Ти теж детектив?
Олівія була хвора?
Вона не хотіла, щоб хтось знав.
Що це таке?
Це видається, коли дитина помирає під час пологів.
Не знаю, чому це тут.
-Ні слова про це Хуліану. -Гаразд.
Ні слова про що?
Ну…
Олівія курила травку.
Чому це важливо?
Будь-яка деталь може мати значення, правда?
Ви обоє трохи перетинаєте межу.
Я можу заарештувати вас за проникнення на човен.
Але ви цього не зробите, бо хочете вже покінчити з цим.
Треба повернутися в ресторан. Маю дещо підтвердити.
Що ти з'ясувала?
Ґуставо не брехав. Нещасний випадок стався на будівництві,
але це була одна з лікарень Карлоса.
Фонд Олівії та Карлоса запропонував йому трансплантацію рогівки.
Гаразд.
Запиши ще кілька імен.
Сара Медіна. Міґель Рамос.
Пабло Салазар. Це імена дітей, які померли під час народження.
Дізнайся про них, що можеш. Не знаю, чи буде це легко, але…
Мертві діти.
Дай мені секунду.
Що ти думаєш, Аґато?
Копни під губернатора Ґузмана
і його дружину Клару.
Мені треба йти.
Я надіслала фото.
Перевір, коли будеш онлайн. Бувай.
Люба, те, що ти сказала про губернатора, цілком має сенс.
Вони давно хочуть всиновити дитину, і, певно, не без участі Карлоса.
Поглянь.
Люблю тебе. Щасти.
Здається, я нарешті розгадала гру.
Справу.
Як ви, мабуть, знаєте, антену полагодили, і зараз у нас є зв'язок.
Я змогла завантажити кілька фото, якими зараз поділюся.
Почнемо?
Нарам.
Нагадай, що означає «Ґ» у твоєму імені?
Ґарсія. Я вже казав.
Нарам Ґарсіа Мартінес.
Неправда.
Я повернуся на кілька років назад, щоб ви мали певний контекст.
Коли померла моя племінниця, я дещо дослідила,
і з'ясувала, що Еліза була біологічною дочкою Ренати Ґодой.
Підлітка, що наклала на себе руки
після післяпологового психотичного епізоду.
Знайомо? Рената Ґодой.
Гаразд.
Після останніх подій ми з партнеркою вирішили знову відкрити справу
і вона надіслала мені це.
Це документ, заповнений Раміро Мануелем Ґодой,
коли він реєстрував свою сестру Ренату в лікарні народжувати.
Це картка доступу.
-І до чого це все веде? -Терпіння.
Це лише початок.
Тоді я попросила партнеку надіслати мені фото Раміро,
але його було важко знайти.
Після серйозних досліджень вона знайшла…
оце.
Раміро був офіціантом.
Ти де це взяла?
Моя партнерка перевірила всі студії йоги в місті,
а соцмережі ніколи не брешуть, правда?
Але це ще не все.
Виявляється, Олівія залишила багато підказок.
У її каюті я знайшла кілька довідок про смерть,
включаючи і смерть моєї племінниці Елізи.
Але дата була за сім років
до її фактичної смерті.
Коли Еліза померла п'ять років тому,
її фото було в усіх газетах.
Нарам думав, що його племінниця давно померла,
але фото не збрехало.
Заявлена донька Карлоса та Олівії була точною копією його сестри.
Отже, Нараме,
в один день ти дізнався, що племінниця мертва і жива.
Мабуть, це було важко.
У таких ситуаціях ми хапаємося за будь-що.
А Нарам хотів справедливості.
Він хотів помсти.
Він хотів зрозуміти, як Олівія могла вдочерити його племінницю,
коли дитина нібито померла під час пологів.
Але як він міг зблизитися з Олівією?
Як він міг наблизитися до недосяжної людини?
Поруч зі скорботною матір'ю
на обкладинці того журналу ти впізнав ще одну жінку.
Вихід Соні.
Нарам дослідив їхні стосунки
і виявив історію неприязні та зради.
Нарам думав, що так буде найшвидше,
але йому доведеться створити нову особистість.
Він вивчив йогу
і вигадав історію про поїздку до Індії, яку й дозволити собі не міг.
Він також дізнався
про проблеми між Олівією та Сонею.
Як я вже казала, у соцмережах можна знайти будь-що.
І це дало йому роботу, яка напевно зблизила б його
із Сонею.
Але все сталося інакше.
Спершу Нарам мені не сподобався.
Він був усюди.
Коли він зрозумів, що не зможе мене спокусити,
то спробував дещо інше.
Уже краще.
Соню, я маю дещо спитати.
Ти сильно ненавидиш Олівію?
Він запропонував план знищення Олівії,
мені він здався геніальним і я погодилася.
Тож ми пішли до Олівії
і пригрозили все викрити.
Але все пішло не так, як ми очікували.
Я зрозумів, що Олівія думала, що удочерила сироту.
Для неї це було звичайне усиновлення.
Я не міг тримати образу.
Вона сказала, що дізнається правду і розповість нам.
Тому ми й тут.
Ми переконані, що за цим стоїть щось серйозне.
Олівія точно хотіла розказати.
Як ти знаєш, що я не був в Індії?
В Індії
ліва рука використовується лише для інтимної гігієни.
Нею ніхто не їсть.
Навіть шульги.
Але це не все. Є ще зв'язки.
Я майже впевнена, що під час пологів сестри Нарама,
там була дуже мила пані
з кульгавістю.
Я цього не пам'ятаю.
Карі.
Дякую.
Учора в мене сильно боліла голова,
тому я попросив у доньї Крістіни знеболювальне.
Я запропонував піти в її кімнату по таблетки.
Ми розговорилися.
Я розповідав їй історії шоу-бізнесу
з шоу, мильних опер, серіалів і фільмів, де знімався.
Ви були в «Кабаре»?
Кілька разів я була дублеркою.
-Так, але… -Доньє Крістіно, ви про це не згадували.
-Гляньте, яка ви гарна. -Дякую.
-Ви схожа на Марію Фелікс. -Я тебе прошу.
І тут я кажу, що в мене паморочиться,
що я хочу прилягти.
Вона була дуже милою і доброю,
дозволила мені лягти в неї.
Але в мене були приховані наміри.
Завдяки акторським здібностям Карі
ми знайшли частину головоломки, якої бракувало.
І завдяки цьому маленькому відкриттю
ми зрозуміли, що донья Крістіна, власне,
була присутня на пологах.
Мені дуже шкода.
-Заспокойтеся. -Опустіть зброю.
Не варто, доньє Крістіно.
Я розрядила зброю вранці.
Після підтвердження, що від вас віяло порохом і милом Maja,
і коли Карі знайшов посвідчення,
Яке вказувало, що ви працювали соцпрацівником Фонду Муньїс.
З матерями-одиначками.
Доньє Крістіно, дайте мені це і не рухайтеся.
Я мушу вас заарештувати.
Я почала її підозрювати,
коли почула розмову з Карлосом.
Розмову, яка привернула мою увагу.
В лікарні сказали, це сталося раніше.
Маємо отримати, хоч там що. Ґузман не прийме затримку з дитиною.
Його дружина не знає.
Клара Ґузман — жінка, яка може похвалитися майже всім,
окрім своєї фертильності.
Як ти почуваєшся?
Секунду.
Коли я дізналася, хто такий Нарам,
усе стало ясно.
Карлос не просто власник однієї з найбільших мереж лікарень,
він побудував свою імперію як вартий довіри гінеколог
найважливіших жінок Мексики.
Це був ідеальний план.
Донья Крістіна займалася самотніми матерями, втиралася в довіру.
Вона стала єдиною людиною, яка могла повідомити їм жахливу новину.
Тим часом Карлос доставляв дітей своїм клієнтам.
Впливові родини платять за них цілі статки.
Але це була не просто клієнтка,
це була Олівія.
Нащо це робити?
Босе. Капітане.
Ми зібралися тут побазікати.
І гості добровільно вирішили…
Замовкни.
Так, капітане.
Чудово, але хто намагався нас убити? Хто стріляв?
Убити вас?
Вас намагалися вбити?
-Так… -Що тут відбувається, лейтенанте?
-Можна на хвилинку, капітане? -Будь ласка!
Отже?
Був постріл. Не робіть з цього галасу.
Сеньйорита Аґата змусила всіх сказати правду про те, що тут сталося.
Усе було пов'язано з покійною.
Ми дійшли цього висновку без потреби оформлення документів.
Це до вашого відома.
Прошу сказати,
хто стріляв.
-Можна? -Прошу.
Очевидно, нас запросили не просто так.
Але найбільше донью Крістіну вразила присутність Нарама.
Очевидно, вона тебе впізнала і хотіла вбити, щоб захистити себе.
Донья Крістіна знає віллу краще за всіх.
«Донья Крістіна проведе вас до ваших кімнат».
Я повернулася і подивилася,
куди веде тунель з кімнати Нарама та Соні.
І, як ви думаєте, куди?
Тому вона наполягла, щоб Нарам і Соня зупинилися в тій спальні.
Це все дуже цікаво.
Дитино, у тебе є докази, що підтверджують твої нісенітниці?
Типу того.
Секунду.
Я швидко, капітане.
Як ви, капітане? Багато роботи…?
Замовкни.
Хоч по мені й не скажеш, але я дуже розлючений.
Готово, капітане.
Мені потрібна хвилинка вашого часу.
Тепер ви знаєте, хто займатиметься цією справою?
Для всього свій час, будь ласка.
Я це використовую для розслідувань для свого подкасту.
Коли донья Крістіна змінила мені кімнату, я повернулася по речі до Нарама й Соні.
Я залишила цю ручку в їхній спальні.
-Вона хоче поділитися новинами? -Стільки часу минуло.
-Так. Щось особливе? -Не думаю.
Вона завжди прагне уваги.
А шпигунський годинник я залишила в коридорі.
Можемо подивитися відео, капітане?
Нагадую, це не має законної сили.
Гаразд.
Так, це коридор.
Карлос, очевидно, був частиною плану,
але він занадто боягузкий, щоб стріляти,
тому мав відволікти нас із Хуліаном.
Вип'ємо кави?
Так, залюбки.
Ходімо?
Ходімо.
Це…
Це спальня. Це я ставлю камеру.
Тут нічого інтимного, але я прошу вибачення за вторгнення.
Перемотаю трохи вперед.
Ось.
Це точний час пострілу.
Зараз донья Крістіна вийде з гардероба та стрілятиме.
Ось вона.
Вона виходить із гардероба.
Перший промах.
-Погляньте. -А потім другий постріл.
І третій, і, на щастя, теж схибила.
Хто б подумав?
Це може бути будь-хто.
Будь-хто з чотками, коли нервується.
Гляньте.
Збільшимо масштаб і затримаємо.
Ось воно.
Або будь-хто із запахом пороху
і мила Maja.
Або будь-хто, хто погано цілиться,
бо руки тремтять через ліки.
У мене тиск падає.
Прошу. Сідайте.
Я вам допоможу. Дихайте.
Я мушу їй допомогти. Вона має відпочити.
Мені байдуже, якщо ви спробуєте мене зупинити.
Я лікар і можу повідомити про зловживання владою.
Відведіть її до кімнати.
Тільки нагадую,
будинок оточений. Не робіть дурниць.
-Я вам допоможу. -Дай спокій, недоумку.
Прошу.
Дозвольте уточнити,
ви кажете, що ці двоє вбили Олівію?
Ні.
Моя теорія така, що Олівія наклала на себе руки.
У неї був невиліковний рак.
Я бачила, Олівія одягала перуку,
але не сказала ні слова, не хотіла її образити.
Правда, Фіґу?
Олівії було важко.
Пухлина з'явилася в легенях і поширилася на спину. Це нестерпний біль.
Я давав їй знеболювальне, все міцніше і міцніше.
Вона попросила таємно ходити з нею на хіміотерапію.
Карлос навіть не помітив. Отакі стосунки.
Я дечого не розумію.
Якщо вона знала про Карлоса і донью Крістіну,
чому не повідомила?
Це не так просто.
Карлос впливовий і має хороші зв'язки, він би зам'яв справу.
Але моя сестра була розумним гравцем.
Вона все спланувала.
Вона змусила капітана відпливти так, щоб створити проблему з поліцією,
замкнути нас тут і виграти час.
Щоб Карлос не віддав дитину Кларі Ґузман.
Олівія не хотіла, щоб ми бачили її повільну смерть,
тож вона вирішила, як і коли попрощатися.
Вона зробила це у своєму стилі:
з грою, яка мала б усе вирішити.
Вона продумала все до дрібниць.
Пробачте, сер.
Залишила нас без телефонів.
Через вибух антени, який хтось спричинив.
Так, Ґуставо?
Сеньйора Олівія була дуже добра до мене.
Я був готовий на все заради неї.
Усе гаразд? Так, то втілюємо план у життя.
Карлос обіцяв дону Ґуставо пересадку рогівки,
якої не сталося.
Ваша сестра Олівія виконала свою обіцянку.
Вона влаштувала трансплантацію.
Тож я радо допоміг їй виконати її волю.
То він не напівсліпий.
Ну, тоді
ми не можемо точно сказати, що сталося з Олівією,
але ми знаємо, що повідомлення з квітами було важливим.
Любов. Справедливість. Прощення. Свобода.
Любов до дочки.
Що показує її останній акт справедливості,
щоб ніхто не пережив того, що вона.
Тоді вона отримає ваше прощення і зможе піти вільною.
Олівія знала, що лише люди, які люблять її, можуть викрити
жахливий бізнес Карлоса.
Лейтенанте, пристібни пана наручниками за неналежне використання вибухівки
та порушення засобів зв'язку.
Ні, він не винен. Він допоміг моїй сестрі.
Тихо, бо підете за перешкоджання правосуддю.
-Заарештуйте Крістіну й Карлоса. -Так, для всього свій час.
Покваптеся.
-Вони тікають. Гляньте. -Що?
Бігом за ними, йолопе. Ворушися!
Що ти зробив?
Ви наказали пристібнути його наручниками.
Я так і зробив.
Я пристібнув його наручниками.
Не знаю, чи встигнуть.
-Вони швидко бігають для свого віку. -Бачите?
-Беру свої слова назад. -Ой.
Повідом у відділок, що вони тікають човном.
Той гад кинув її.
Вибачте, що перебиваю, та…
-Це спроба втечі! -Треба їх спіймати.
Хоч допоможи старенькій піднятися.
-Бідолашна, вона стара. -Вибачте!
Сеньйора Олівія попросила закласти ще одну вибухівку.
Вона боялася, що донья Крістіна чи Карлос скривдять вас і втечуть.
Вона хотіла бути певною, що недалеко.
Вони втікають.
У машинному відсіку є вибухівка,
але тепер яхта належить сеньйориті Аґаті,
і не знаю, чи вона згодна.
-Давай. -Проведи його. Давай!
-Я зняв наручники. -Ти впевнена? Яхта неймовірна.
Цей човен — головний біль.
Можна, капітане?
Це досить незвично, але ми маємо їх зупинити, тож уперед.
-Прошу. -Сеньйорито Аґато.
Нарам.
Вшануєш нас?
Ти впевнена?
Ну гаразд.
Намасте.
Готові?
Три,
два,
один.
Він стрибає за борт?
От засранець.
Можливо, зараз невдалий момент,
але в кого ключі від хати?
Хата?
А знаєш, що найсумніше?
Я завжди кохав твою сестру.
-То чому ти їй збрехав? -Я не знаю.
Може, ти недостатньо дослідила.
Поїхали, Хуліане!
Дуже вам дякую.
Дякую, що допомогли моїй сестрі в цьому.
-До зустрічі в подкасті. -Авжеж.
Поїхали.
Бувай, сестро.
Я люблю тебе більше, ніж ти думала.
1978-2023 — ОЛІВІЯ ЕРНАНДЕС ҐАЙЄҐОС «ТИ ЗНАЄШ, Я ТЕБЕ ЛЮБЛЮ»
Ренато, сестро.
Це твоя дочка, Еліза.
Ви будете разом назавжди.
Дякую.
Не знаю, як ви, але на мене чекає фільм.
Мені треба йти. Ходімо.
Над чим працюєш? Мильна опера?
Ні, не мильна опера. Фільм.
Боже…
Я знявся в одній мильній опері, а тепер…
Ти повертаєшся в місто?
Мені ще треба дещо з'ясувати у справі сестри.
Хто це?
Іріс. Фіґу.
Вона моя партнерка,
і вона щойно отримала результати розтину моєї сестри.
Там сказано, що Олівія померла
через високий вміст морфіну в крові.
Морфін, який їй хтось дав
на яхті.
Яка хороша заначка.
Морфін теж.
Олівія любила таємниці.
Особливо чужі таємниці.
Я зустрів її, коли працював у лікарні Карлоса.
Я був наймолодшим хірургом Мексики.
Якось я був на вечірці,
і мене викликали в лікарню на терміновий кесарів розтин.
Не варто було.
Жінка померла під час планової операції.
Я був спустошений.
Я сказав Карлосу.
Він хотів купити мовчання.
Казав, що втратить мільйони в судах, якщо все розкриється.
Я не міг повірити.
Карлос був моїм ідолом.
Олівія переконала мене зробити щось корисне з грошима,
відкрити клініку для допомоги іншим жінкам.
Я погодився, не знаючи, що вона попросить за це пізніше.
Коли вона розповіла свій план,
я сказав, що простіше донести на Карлоса.
Я сказав, що багато чого вона не контролює.
Вона не звикла, щоб із нею не погоджувалися.
Вона пішла ва-банк, попросивши мене допомогти.
Морфін допоміг Олівії розслабитися і не відчувати болю,
але вона мала зробити найважче
і переконати всіх у вбивстві.
Це моє бажання. Крапка.
Карі мав рацію.
Вона з деким говорила.
Якщо переживеш удар…
Це був я.
Гаразд.
Дякую.
Сподіваюся, морфін допоміг.
Це був вияв співчуття.
Ти здаси мене?
Я мушу, правда?
Я готовий відповідати за наслідки.
Тепер я спокійна, коли знаю, хто справжній убивця моєї сестри.
І що це її остання воля.
Не хвилюйся.
Олівія завжди робила, як хотіла.
Серед іншого, в нас є маєток.
-Що? -Тебе запрошено.
Отакої.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова